C 207/12
ET
Euroopa Liidu Teataja
23.5.2022
Eelotsuse küsimused Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ (1) tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene kohtupraktika, mille kohaselt ei ole töötajal, kelle tööleping on õigusvastaselt üles öeldud ja kes pärast selle ülesütlemise tühistamist riigisisese õiguse kohaselt ennistatakse kohtuotsusega tööle, õigust tasustatud põhipuhkusele töölepingu ülesütlemise päeva ja tööle ennistamise päeva vahelise aja eest põhjusel, ta ei ole tegelikult tööandjale tööd teinud, ning seda ka juhul, kui töötajal, kelle tööleping on riigisisest õigust rikkudes üles öeldud ja kes on tööandjale viivitamatult teatanud, et nõuab töösuhte jätkamist, on õigus saada keskmisele töötasule vastavat töötasu hüvitist alates päevast, mil ta teatas, et nõuab töösuhte jätkamist, kuni päevani, mil tööandja lubab töötaja tagasi tööle, või kuni töösuhte lõpetamiseni seaduses ettenähtud korras?
(1)
ELT 2003, L 299, lk 9; ELT eriväljaanne 05/04, lk 381.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) 2. veebruaril 2022 – Infraestruturas de Portugal, SA, Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA versus Toscca Equipamentos de Madeira Lda (Kohtuasi C-66/22) (2022/C 207/17) Kohtumenetluse keel: portugali Eelotsusetaotluse esitanud kohus Supremo Tribunal Administrativo
Põhikohtuasja pooled Kassaatorid: Infraestruturas de Portugal, SA ja Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA Vastustaja: Toscca Equipamentos de Madeira Lda
Eelotsuse küsimused 1.
Kas direktiivi 2014/24/EL (1) artikli 57 lõike 4 punktis d ette nähtud kõrvaldamisalus on hankija otsustada jäetud küsimus? 2.
Kas liikmesriigi seadusandja võib täielikult asendada otsuse, mille peab avaliku sektori hankija direktiivi 2014/24/EL artikli 57 lõike 4 punkti d alusel tegema, konkurentsiameti üldise otsusega (otsuse mõjuga) rakendada täiendavat sanktsiooni, mis seisneb teatud ajavahemikul riigihankemenetlustes osalemise keelus ja mis määratakse konkurent­ sieeskirjade rikkumise eest trahvi määramisel? 3.
Kas avaliku sektori hankija otsust ettevõtja „usaldusväärsuse“ kohta konkurentsieeskirjade järgimise (või eiramise) seisukohast väljaspool konkreetset hankemenetlust tuleb käsitada nii, et selle ettevõtja sobivusele on vaja anda põhjendatud hinnang, mis kujutab endast Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktis c ette nähtud õiguse heale haldusele konkreetset väljendust? 4.
Kas võib asuda seisukohale, et Portugali õiguses CCP (2) artikli 55 lõike 1 punktis f valitud lahendus – mille kohaselt sõltub ettevõtja kõrvaldamine hankemenetlusest konkurentsiameti otsusest väljaspool konkreetset hankemenetlust toime pandud konkurentsieeskirjade rikkumise tõttu täiendava sanktsiooni määramise kohta, mis seisneb riigi­ hankemenetlustes osalemise keelus, arvestades et selles menetluses on just konkurentsiamet see, kes hindab võetud eneserehabilitatsiooni meetmete asjakohasust – on kooskõlas liidu õigusega ja eelkõige direktiivi 2014/24/EL artikli 57 lõike 4 punktiga d?