DA
C 207/20
Den Europæiske Unions Tidende
23.5.2022
Præjudicielle spørgsmål 1) Sigtes der med hensyn til licensaftaleorganisationer, som kollektivt forvalter intellektuelle ejendomsrettigheder, med beføjelsen til at anlægge sag for at forsvare disse rettigheder, som forudsættes af søgsmålskompetencen på grundlag af artikel 4, litra c), i direktiv 2004/48 (1), udelukkende til den almindelige partsevne i retssager, eller kræves der dermed en ret til i eget navn at anlægge sag for at forsvare de omhandlede rettigheder, som udtrykkeligt er anerkendt i den nationale lovgivning?
2) Skal udtrykket »direkte interesse i at forsvare rettighederne tilhørende de rettighedsindehavere, som den repræsenterer« ved fortolkningen beroende på artikel 4, litra c), i direktiv 2004/48 fortolkes ensartet i alle medlemsstater, når det drejer sig om retten for en forvaltningsorganisation som omhandlet i artikel 3, litra a), i direktiv 2014/26/EU (2) til i eget navn at anlægge sag vedrørende krænkelse af ophavsretten, hvis (i) det drejer sig om anvendelser af værker, for hvilke en organisation som licensaftaleorganisation som omhandlet i Tekijänoikeuslaki (lov om ophavsret) er berettiget til at tildele licensaftaler, som gør det muligt for licenstageren også at anvende værker af ophavsmænd i denne branche, som ikke har givet organisationen fuldmagt til at forvalte deres rettigheder (ii) det drejer sig om anvendelser af værker, for hvilke ophavsmændene ved kontrakt eller fuldmagt har givet organisationen bemyndigelse til at forvalte deres rettigheder, uden at ophavsrettighederne er blevet overdraget til organisationen?
[Org. s. 15] 3.
Såfremt det lægges til grund, at organisationen som licensaftaleorganisation har en direkte interesse og søgsmålskompetence til at anlægge sag i eget navn: Hvilken betydning har det ved bedømmelsen af søgs­ målskompetencen eventuelt i lyset af artikel 17 og 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, at organisationen som licensaftaleorganisation også repræsenterer ophavsmænd, som ikke har bemyndiget den til at forvalte deres rettigheder, og at organisationens ret til at anlægge sag for at forsvare disse ophavsmænds rettigheder ikke er reguleret ved lov?
(1) (2)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29.4.2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT 2004, L 157, s. 45).
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/26/EU af 26.2.2014 om kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder samt multiterritoriale licenser for rettigheder til musikværker med henblik på onlineanvendelse i det indre marked (EUT 2014, L 84, s. 72).
Sag anlagt den 29. marts 2022 — Kongeriget Spanien mod Europa-Kommissionen (Sag C-224/22) (2022/C 207/29) Processprog: spansk Parter Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved J. Rodríguez de la Rúa Puig, som befuldmægtiget) Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande — Rådets forordning (EU) 2022/110 (1) af 27. januar 2022 om fastsættelse for 2022 af fiskerimulighederne for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende i Middelhavet og Sortehavet annulleres med hensyn til fastlæggelsen af (i) den maksimale tilladte fiskeriindsats for langlinefartøjer til fiskeri efter europæisk kulmule (Merluccius merluccius) og rød mulle (Mullus barbatus) i Alboránhavet, Balearerne, Nordspanien og Lionbugten (GSA 1, 5, 6 og 7), opført i bilag III, afsnit c), og (ii) fangstbegrænsningerne for blårød reje (Aristeus antennatus) i Alboránhavet, Balearerne, Nordspanien og Lionbugten (GSA 1, 2, 5, 6 og 7), opført i bilag III, afsnit e).