C 207/12
DA
Den Europæiske Unions Tidende
23.5.2022
Præjudicielt spørgsmål Skal artikel 7, stk.
1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF (1) af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for en national retspraksis, hvorefter en arbejdstager, som er blevet ulovligt afskediget og senere, i overensstemmelse med national lovgivning, er blevet genansat som følge af en dom, hvor arbejdstagerens afskedigelse er blevet erklæret ugyldig, ikke er berettiget til årlig betalt ferie for perioden fra afskedigelsesdagen til den dag, hvor arbejdstageren er blevet genansat, eftersom arbejdstageren i denne periode ikke har udført faktisk arbejde for arbejdsgiveren, herunder i tilfælde, hvor den i henhold til national lovgivning ulovligt afskedigede arbejdstager, som uden unødigt ophold skriftligt tilbød at stille sin arbejdskraft til rådighed for arbejdsgiveren, er berettiget til en godtgørelse, hvis størrelse svarer til en gennemsnitlig løn fra den dag, hvor arbejdstageren tilbød sin arbejdskraft til arbejdsgiveren, til den dag hvor arbejdsgiveren gjorde det muligt for arbejdstageren at fortsætte med at udføre arbejdet, eller til den dag, hvor ansættelsesforholdet gyldigt ophørte?
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT 2003, L 299, s. 9).
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) den 2. februar 2022 — Infraestruturas de Portugal, SA og Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA mod Toscca Equipamentos de Madeira Lda (Sag C-66/22) (2022/C 207/17) Processprog: portugisisk Den forelæggende ret Supremo Tribunal Administrativo
Parter i hovedsagen Appellanter: Infraestruturas de Portugal, SA og Futrifer Indústrias Ferroviárias, SA Indstævnt: Toscca Equipamentos de Madeira Lda
Præjudicielle spørgsmål 1) Er den udelukkelsesgrund, der er fastsat i artikel 57, stk.
4, litra d), i direktiv 2014/24/EU (1), et område, der er forbeholdt den ordregivende myndighed at træffe afgørelse om?
2) Kan en national lovgiver fuldt ud erstatte den afgørelse, som en ordregivende myndighed skal artikel 57, stk.
4, litra d), i direktiv 2014/24/EU, med en generel afgørelse (med virkningerne konkurrencemyndigheden om at pålægge en tillægssanktion i form af et forbud mod at udbudsprocedurer i en vis periode, som er truffet i forbindelse med pålæggelsen af en bøde konkurrencereglerne?
træffe i henhold til af en afgørelse) fra deltage i offentlige for overtrædelse af
3) Skal en ordregivende myndigheds afgørelse vedrørende en økonomisk aktørs »pålidelighed« for så vidt angår overholdelsen (eller den manglende overholdelse) af konkurrencereglerne uden for rammerne af den konkrete udbudsprocedure forstås som nødvendigheden af at foretage en begrundet vurdering af den økonomiske aktørs relative egnethed, som udgør et konkret udtryk for retten til god forvaltning i henhold til artikel 41, stk.
2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?
4) Kan den løsning, der er vedtaget i portugisisk ret ved artikel 55, stk.
1, litra f), i Código dos Contratos Públicos (2), hvorefter udelukkelse af en økonomisk aktør fra en udbudsprocedure på grundlag af en overtrædelse af konkurrencereglerne, der er begået uden for rammerne af den konkrete udbudsprocedure, beror på den afgørelse, som konkurrencemyndigheden træffer i forbindelse med anvendelsen af en tillægssanktion i form af et forbud mod at indgå kontrakter i en procedure, hvor det er konkurrencemyndigheden selv, der i denne forbindelse vurderer, om de trufne korrigerende foranstaltninger er hensigtsmæssige, anses for at være i overensstemmelse med EU-retten og navnlig med artikel 57, stk.
4, litra d), i direktiv 2014/24/EU?