SV
C 198/52
Europeiska unionens officiella tidning
16.5.2022
Talan väckt den 10 mars 2022 – Hamoudi mot Frontex (Mål T-136/22) (2022/C 198/76) Rättegångsspråk: engelska Parter Sökande: Alaa Hamoudi (Turkiet) (ombud: advokaten F. Gatta) Svarande: Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån
Yrkanden Sökanden har yrkat att domstolen ska förplikta Frontex att betala honom 250,000 euro i skadestånd för ideell skada med avseende på de två huvudyrkandena.
Sökanden yrkar i synnerhet skadestånd för: — den skada han har lidit till följd av åsidosättandet av hans grundläggande rättigheter enligt artiklarna 1, 2, 3, 4, 18, 19.1, 19.2 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) under och till följd av den kollektiva avvisningen från Grekland som han utsattes för och som pågick från den 28 till den 29 april 2020 i det egeiska havet, samt — den känsla av orättvisa och frustration som han orsakades till följd av den omständigheten att den som genomförde eller medverkade till den kollektiva avvisning som han utsattes för den 28–29 April 2020 var en byrå inom EU.
Grunder och huvudargument Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder. 1.
Första grunden: Frontex godkände insatsen ”RBI Aegean” i strid med artikel 46.5 i förordning 2019/1896 (1), genom en uppenbart felaktig bedömning, maktmissbruk och underlåtenhet att agera med tillbörlig noggrannhet samt i strid med principen om god förvaltningssed.
Frontex verkställande direktörs godkännande av insatsen ”RBI Aegean” skedde i strid med artikel 46.5 i den förordning varigenom byrån grundades, genom underlåtenhet att göra någon skönsmässig bedömning av frågan huruvida denna bestämmelse kunde tillämpas på den extremt instabila situation som skulle regleras.
Den verkställande direktören gjorde sig alternativt skyldig till en uppenbart felaktig bedömning och maktmissbruk, samt underlät att uppfylla sin skyldighet att agera med tillbörlig noggrannhet när artikel 46.5 i förordningen inte bedömdes vara tillämplig på den situation som skulle regleras.
Varken den första eller den andra aspekten av den ideella skadan skulle ha uppstått om det inte vore för den rättsstridiga underlåtenhet eller det rättsstridiga beteende som Frontex har gjort sig skyldig till. 2.
Andra grunden: Frontex har gjort sig skyldig till en rättsstridig underlåtenhet som kan ge upphov till utomobligatoriskt skadeståndsansvar, när denna byrå underlät att agera i enlighet med artikel 46.5 i förordning 2019/1896, i strid med sina positiva skyldigheter enligt artikel 8 i förordningen och artiklarna1, 2, 3, 4, 18, 19.1, 19.2 och 21 i stadgan (2), god förvaltningssed, genom maktmissbruk och en uppenbart felaktig bedömning.
Frontex verkställande direktörs underlåtenhet att göra någon skönsmässig bedömning i förhållande till artikel 46.4 i den förordning varigenom byrån grundades före, under och efter den kollektiva avvisningen den 28–29 april 2020 var rättsstridig.
Den verkställande direktören gjorde sig alternativt skyldig till en uppenbart felaktig bedömning och maktmissbruk, samt underlät att uppfylla sin skyldighet att agera med tillbörlig noggrannhet när artikel 46.4 i förordningen inte bedömdes vara tillämplig på den situation som skulle regleras.
Ingen av aspekterna av den ideella skadan skulle ha uppstått om det inte vore för den rättsstridiga underlåtenhet som Frontex har gjort sig skyldig till. 3.
Tredje grunden: Frontex har gjort sig skyldig till ett rättsstridigt åsidosättande som kan ge upphov till utomobligatoriskt skadeståndsansvar, vad avser den kollektiva avvisningen den 28–29 april 2020, genom att kränka sökandens grundläggande rättigheter enligt artiklarna 1, 2, 3, 4, 6, 18,19.1, 19.2 och 21 i stadgan.