SV
C 198/4
Europeiska unionens officiella tidning
16.5.2022
Motpart: Autorité belge de la concurrence Ytterligare deltagare i rättegången: Publimail SA och Europeiska kommissionen
Domslut Artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, jämförd med artikel 52.1 i samma stadga, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att en juridisk person åläggs böter för en överträdelse av unionens konkurrensrätt när denna person, för samma gärning, redan har varit föremål för ett slutligt beslut efter ett förfarande för överträdelse av sektorsspecifika bestämmelser som syftar till att liberalisera den berörda marknaden, förutsatt att det finns klara och exakta bestämmelser som gör att det går att förutse vilka handlingar och underlåtenheter som kan bli föremål för en kumulering av förfaranden och påföljder och även möjliggör en samordning mellan de båda behöriga myndigheterna, att båda förfarandena har genomförts på ett tillräckligt samordnat sätt och nära varandra i tiden och att de samlade påföljderna står i proportion till överträdelsernas allvar.
(1)
EUT C 161, 11.5.2020.
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 mars 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – Bundeswettbewerbsbehörde mot Nordzucker AG, Südzucker AG och Agrana Zucker GmbH (Mål C-151/20) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Konkurrens – Artikel 101 FEUF – Konkurrensbegränsande samverkan för vilken två nationella konkurrensmyndigheter inlett förfaranden – Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Artikel 50 – Principen ne bis in idem – En och samma överträdelse – Artikel 52.1 – Begränsningar av principen ne bis in idem – Villkor – Eftersträvande av ett mål av allmänt samhällsintresse – Proportionalitet) (2022/C 198/05) Rättegångsspråk: tyska Hänskjutande domstol Oberster Gerichtshof
Parter i målet vid den nationella domstolen Kärande: Bundeswettbewerbsbehörde Svarande: Nordzucker AG, Südzucker AG och Agrana Zucker GmbH
Domslut 1) Artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den inte utgör hinder för att konkurrensmyndigheten i en medlemsstat inleder ett förfarande mot ett företag och, i förekommande fall, påför detta företag böter för en överträdelse av artikel 101 FEUF och motsvarande bestämmelser i nationell konkurrensrätt, på grund av ett beteende som har haft ett konkurrensbegränsande syfte eller resultat i denna medlemsstat, trots att en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat redan har omnämnt detta beteende i ett slutgiltigt beslut som denna antagit gentemot detta företag efter ett förfarande avseende överträdelse av artikel 101 FEUF och motsvarande bestämmelser i denna andra medlemsstats konkurrensrätt, om detta beslut inte grundas på ett konstaterande om ett konkurrensbegränsande syfte eller resultat på den förstnämnda medlemsstatens territorium.