SK
C 198/52
Úradný vestník Európskej únie
16.5.2022
Žaloba podaná 10. marca 2022 – Hamoudi/Frontex (Vec T-136/22) (2022/C 198/76) Jazyk konania: angličtina Účastníci konania Žalobca: Alaa Hamoudi (Turecko) (v zastúpení: F. Gatta, advokát) Žalovaná: Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž
Návrhy Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd uložil agentúre Frontex povinnosť zaplatiť mu sumu 250 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy vzhľadom na každý z dvoch žalobných návrhov.
Žalobca konkrétne žiada o náhradu škody: — za ujmu, ktorá mu vznikla z dôvodu porušenia jeho základných práv podľa článkov 1, 2, 3, 4, 18, článku 19 ods.
1 a 2 a článku 21 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „CHZP“) počas a po kolektívnom vyhostení z Grécka v Egejskom mori, ku ktorému došlo od 28. do 29. apríla 2020 a ktorého bol účastníkom, — za jeho pocity nespravodlivosti a frustrácie, ktoré mu boli spôsobené tým, že páchateľom alebo spolupáchateľom kolektívneho vyhostenia z 28. – 29. apríla 2020 bola agentúra Európskej únie.
Dôvody a hlavné tvrdenia Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody. 1.
Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Frontex schválila spustenie akcie RBI Aegean v rozpore s článkom 46 ods.
5 nariadenia č. 2019/1896 (1), keď sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, zneužitia právomoci a nekonala s náležitou starostlivosťou, čím porušila zásadu riadnej správy vecí verejných.
Konkrétne výkonný riaditeľ agentúry Frontex nezákonne schválil spustenie akcie RBI Aegean v rozpore s článkom 46 ods.
5 nariadenia o zriadení Agentúry tým, že neuplatnil svoju voľnú úvahu, pokiaľ ide o samotné preskúmanie uplatniteľnosti tohto ustanovenia na mimoriadne premenlivú situáciu, ktorú bolo potrebné vyriešiť.
Subsidiárne sa výkonný riaditeľ dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci a nesplnil si svoju povinnosť náležitej starostlivosti, keď sa domnieval, že článok 46 ods.
5 sa nevzťahuje na situáciu, ktorú bolo potrebné vyriešiť.
Prvá ani druhá časť nemajetkovej ujmy by nevznikli, keby nedošlo k protiprávnemu opomenutiu konať alebo konaniu, ktoré možno pripísať agentúre Frontex. 2.
Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Frontex sa dopustila protiprávneho opomenutia, ktoré môže viesť k vzniku mimozmluvnej zodpovednosti, keď nekonala v súlade s článkom 46 ods.
4 nariadenia 2019/1896, čím porušila svoje pozitívne povinnosti podľa článku 80 uvedeného nariadenia a články 1, 2, 3, 4, 18, článok 19 ods.
1 a 2 a článok 21 CHZP (2) a zásadu riadnej správy vecí verejných, a dopustila sa zneužitia právomoci a zjavne nesprávneho posúdenia.
Výkonný riaditeľ agentúry Frontex sa protiprávne nevykonal svoju voľnú úvahu vo vzťahu k článku 46 ods.
4 nariadenia o zriadení Agentúry pred, počas a ani po tom, čo 28. – 29. apríla 2020 bola realizovaná operácia vytlačenia.
Subsidiárne sa výkonný riaditeľ dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci a nesplnil si svoju povinnosť náležitej starostlivosti, keď sa domnieval, že článok 46 ods.
4 sa neuplatňuje na situáciu, ktorú bolo potrebné vyriešiť.
Ani jedna časť nemajetkovej ujmy by nevznikla, keby nedošlo k napadnutému protiprávnemu opomenutiu konať zo strany agentúry Frontex. 3.
Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Frontex sa dopustila protiprávneho konania, ktoré môže viesť k vzniku mimozmluvnej zodpovednosti, pokiaľ ide o vytláčanie z 28. – 29. apríla 2020, tým, že porušila základné práva žalobcu podľa článkov 1, 2, 3, 4, 6, 18, článku 19 ods.
1 a 2 a článku 21 CHZP.