16.5.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 198/21
Parter i hovedsagen Sagsøger: T.S.A. Sagsøgt: Przewodniczący Krajowej Rady Radiofonii i Telewizji
Præjudicielt spørgsmål Skal artikel 20, stk.
2, sammenholdt med artikel 4, stk.
1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktivet om audiovisuelle medietjenester) (1) samt med artikel 11 og artikel 20 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for national lovgivning, som kun forbyder tv-spredningsvirksomheder at udsende reklamer for børn i deres programmer, uden at dette forbud omfatter udbydere af on-demand audiovisuelle medietjenester?
(1)
EUT 2010, L 95, s. 1.
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Erfurt (Tyskland) den 18. januar 2022 — XXX mod Helvetia schweizerische Lebensversicherungs-AG (Sag C-41/22) (2022/C 198/31) Processprog: xx Den forelæggende ret Landgericht Erfurt
Parter i hovedsagen Sagsøger: XXX Sagsøgt: Helvetia schweizerische Lebensversicherungs-AG
Præjudicielle spørgsmål 1) Er EU-retten, navnlig artikel 15, stk.
1, i direktiv 90/619/EØF (1), artikel 31 i direktiv 92/96/EØF (2) og artikel 35, stk.
1, i direktiv 2002/83 (3), i givet fald sammenholdt med artikel 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, til hinder for nationale bestemmelser eller retspraksis, hvorefter forsikringstageren — efter retmæssig udøvelse af sin fortrydelsesret — pålægges at angive og føre bevis for det udbytte, som forsikringsgiveren selv har opnået?
Såfremt en sådan fordeling af angivelsespligten og bevisbyrden er tilladt, kræver EU-retten, og herved navnlig effektivitetsprincippet, da, at forsikringstageren til gengæld kan forlange at modtage oplysninger eller andre lettelser fra forsikringsgivers side, der sætter den pågældende i stand til at håndhæve sine rettigheder?
2) Er det forbudt for en forsikringsgiver, der enten ikke har oplyst forsikringstageren om hans fortrydelsesret eller har givet ham mangelfulde oplysninger herom, at påberåbe sig, at forsikringstageren ikke kan udøve de heraf følgende rettigheder, navnlig fortrydelsesretten, med henvisning til, at der er indtrådt rettighedsfortabelse, rettighedsudøvelsen udgør retsmisbrug, eller den tid, der er gået?