12.5.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 193/45
Pyrenéerna i mer än 7 000 år.
Tack vare de stora sluttningarna i bergen och dess pediment är de flesta jordbruks­ lotterna lämpliga för bete, särskilt på sommaren.
Uppfödning med betesbruk är den metod som bäst tar till vara på vegetationen i området.
Därför hittar man en stor andel uppfödare av idisslande djur i Pyrenéerna, särskilt får och nötkreatur.
Denna uppfödningsmetod lämpar sig bara för raser som är väl anpassade till området.
Fåruppfödning bedrivs längs hela Pyrenéernas bergsmassiv tack vare det milda och fuktiga klimatet som gynnar grästillväxten året runt.
Skillnaderna i klimat, och särskilt nederbörd, mellan de olika delarna av området förklarar utvecklingen av, och skillnaderna mellan, de tre mjölkraserna och de sju köttraserna, som är väl anpassade till de särskilda lokala förhållandena.
Landskapet ger en växtlighet på olika höjd som utnyttjas beroende på årstid och som är utmärkande för fåruppfödning.
Betesbruk är historiskt sett ett system där betesdjur flyttas mellan olika marker för att utnyttja bergets vegetation på ett effektivt sätt, kompletterat med framför allt grovfoder och spannmål.
De pyreneiska fårraserna är härdiga och väl anpassade till det varierande klimatet och sommarbetet uppe i bergen.
De är ännu idag de huvudsakligen förekommande raserna i området.
Till följd av sin härdighet har de en kroppsbyggnad som gör dem väl anpassade för att gå längre sträckor, med långa, smala ben och relativt låg vikt.
Även lammens gödning är en traditionell metod som utvecklats i Pyrenéerna, särskilt bland uppfödare av köttdjur, vars enda intäkt är försäljningen av lamm som helst ska gödas på plats för att få högsta möjliga avkastning.
Men eftersom gårdarna uppe i bergen ligger mycket utspridda och möjligheten att odla grödor för slutgödningen är begränsad får vissa slaktlamm slutgödas, utanför uppfödarens gård, på en anläggning för slutgödning.
Agneau des Pyrénées är resultatet av produktionsmetoder och kunnande med anknytning till området: Det geografiska området har ett landskap och ett klimat som är särskilt lämpat för uppfödning, särskilt av får.
Hela Pyrenéerna, både på hög höjd och i sluttningarna vid massivets fot, är gynnsamt för djuruppfödning, särskilt får.
Det varierande landskapet och klimatet gör att områdena i bergen och på sluttningarna kompletterar varandra.
Fåren kan livnära sig på vad betesmarkerna i bergen och på grässluttningarna ger under minst sju månader om året.
Tack vare sin förmåga att anpassa sig till Pyrenéernas mark- och klimatförhållanden har dessa härdiga raser bidragit till att jordbrukarna i ogästvänliga områden kunnat fortsätta att bedriva sin verksamhet som präglas av ett långsiktigt hållbart system som kombinerar jordbruk och betesbruk.
Växtligheten på olika höjd utnyttjas efter årstid och är utmärkande för fåruppfödningen i Pyrenéerna.
Valet av lokala, pyreneiska lantraser främjar de uppfödningsmetoder som tar hänsyn till områdets olika egenskaper (mycket utspridda gårdar som ligger isolerat, vilket kan påverka tillgången till foder och försvåra insamling av djuren).
De särskilda förhållandena och klimatvariationerna i Pyrenéerna har lett till utvecklingen av tio olika fårraser.
Var och en av dessa tio raser, som är perfekt anpassade till området där de föds upp och till djurhållningsmetoderna i Pyrenéerna, ger en särskild typ av lamm med mindre utvecklade kroppar.
Tackorna av mjölkras hålls för att kunna mjölkas och ska därför skiljas från sina lamm tidigt.
Växtligheten i området innebär att deras mjölk är särskilt fet och tillfredsställer hela näringsbehovet för de lamm som utfodras uteslutande med tackmjölk vid juvret.
Köttet från dessa dilamm är därför ljust till ljust rosa.
Tackor av köttras mjölkas inte och lammen stannar därför med tackan i minst 60 dagar.
Det idisslande djurets matsmältningssystem är då tillräckligt utvecklat hos lammen och de kan gå från mjölkutfodring till en utfodring baserad på grovfoder och spannmål.
De två utfodringsfaserna och lammets ålder, varken för ungt eller för gammalt, ger ett rosa kött.
Uppfödarna har behållit de båda uppfödningsmetoderna för att kunna producera två typer av lamm, som är erkända och uppskattade: