LV
C 193/34
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
12.5.2022.
Sākotnējais noteikums tiek papildināts, lai precizētu, kas tas attiecas uz piena jēru, turklāt ir pievienota piebilde attiecībā uz gaļas jēru.
Attiecībā uz piena jēriem tiek saglabāts antibiotiku lietošanas aizliegums, taču šāda lietošana ir atļauta gaļas jēriem, ja tiem ir konstatētas patoloģijas un tikai ja antibiotikas izrakstījis veterinārārsts, turklāt tad ir jāievēro normatīvos noteiktie termiņi saistībā ar šādu izstrādājumu lietošanu, nosakot vismaz 7 dienas ilgu termiņu starp šo medikamentu lietošanas kursa beigām un nokaušanu, ja ārstēšana neprasa nogaidīt 7 dienas.
Šāda ārstēšana tā sauktajam gaļas jēram ir atļauta, jo tas ir vecāks dzīvnieks un līdz ar to tam ir lielākas iespējas saskarties ar veselības traucējumiem, kuru dēļ nepieciešams tādu izmantot.
Šis specifikācijas grozījums vienoto dokumentu neietekmē.
Nodaļā:
5.2.
Jēru savākšana (iepriekš “Saimniecības atstāšana un transportēšana”)
Tiek svītrota šāda daļa: “Jēru var pārdot, kad tā dzīvsvars ir no vismaz 9 kg līdz augstākais 16 kg.
Pēc tam dzīvnieku var nogādāt savākšanas punktā.
Transportēšana tiek organizēta saskaņā ar normā AFNOR NF V 00–051 noteiktajiem nosacījumiem.
Ir jāievēro transportlīdzekļu piepildījuma normas, lai izvairītos no pārmērīga blīvuma un svara pārsniegšanas.”
Pirmajā daļā iekļautā informācija attiecas tikai uz piena jēriem, tāpēc dzīvsvars ir svītrots, bet nākamajā daļā par nokaušanu liemeņu svars ir saglabāts.
Tālāk pārējie šīs daļas elementi atkārto vispārējos normatīvus, tāpēc tie ir svītroti.
Ir pievienota šāda daļa: “Ar dzīvniekiem audzēšanas laikā un jo īpaši šķirošanas laikā to izvešanai no saimniecības jāapietas uzmanīgi, un tas jādara, lai pēc iespējas neizraisītu nekādu stresu.
Ir aizliegts dzīvnieku sagrābt aiz vilnas.
Pirms transportēšanas ir aizliegts dzīvniekiem ievadīt nomierinošas vielas.”
Šī daļa ļauj noteikt izturēšanās nosacījumus, kad tiek veiktas dzīvnieku savākšanas un transportēšanas darbības.
Šāds noteikums tiek svītrots: “Savākšanas punkta pieņemšanā tiek veikta atlase.
Vispirms no AĢIN dzīvniekiem nošķir dzīvniekus, uz kuriem AĢIN neattiecas (kuriem uz muguras ar krāsu izdarīts marķējums un kuri ir identificēti pavadzīmē).
No AĢIN partijas tehniķis nošķir pārāk vājos dzīvniekus (šaubu gadījumā tiek aptaustīta mugurkaula jostas daļa; ja tiek sataustīta mugurkaula apofīzes, jēru pieskaita zemākai kategorijai) un tos, kuriem ir fiziski defekti (klibums u.c.).
Aptausta jēra ribas, lai pārliecinātos par muskuļu klātbūtni, un vizuāli novērtē dzīvnieka tauku slāni.
Parasti šo darbību veic viens un tas pats tehniķis.
Iegūtā pieredze un prasme viņam ļauj ātri noteikt, vai jērs var būt atbilstīgs AĢIN.
Pēc tam jēru, kuriem var piešķirt AĢIN, partijas tiek grupētas lielākās partijās.
Kad savāktie apjomi samazinās vai sūtījumi kļūst lielāki, savākšanas punktā sagrupētos jērus var nosūtīt uz sadales centru, kur tos sašķiro pirms izvešanas uz kautuvi.” un aizstāts ar šādu: “Ja savāktie apjomi ir nelieli, jērus pirmo reizi var sagrupēt savākšanas punktā.
Šis posms sastāv tikai no nelielu jēru partiju izkraušanas noteiktā vietā, lai izveidotu lielāku partiju, ko transportēt uz sadales centru vai tieši uz kautuvi.
Tā ir transportēšanas apvienošana.
Savākšanas punktā nav atļauta nekāda barošana.
Gadījumā, ja tiek iesaistīts sadales centrs, dzīvniekus, kuri neatbilst AĢIN (kuriem uz muguras ar krāsu izdarīts marķējums un kuri ir identificēti pavadzīmē) nošķir no tiem, kuriem var tikt piešķirts AĢIN.
Tos, kuri ir pārāk vāji un/vai kuriem ir fiziski defekti (klibums u.c.), nošķir no AĢIN partijas.
Barošanas, izmitināšanas un sanitārie apstākļi sadales centrā ir tādi paši kā audzētavā.”