LT
C 193/34
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 5 12
Pradinė nuostata papildoma siekiant patikslinti, kad reikalavimas susijęs su žindomais ėriukais, ir įterpiamas šios nuostatos atitikmuo dėl mėsinių ėriukų.
Draudimas naudoti antibiotikus gydant žindomus ėriukus ir toliau taikomas, bet toks gydymas leidžiamas mėsinių ėriukų atveju, atsižvelgiant į ligą ir tik veterinarijos gydytojui skyrus tokį gydymą bei laikantis su šių produktų naudojimu susijusių teisės aktuose nurodytų terminų, taip pat nustatant, kad nuo bet kokio gydymo pabaigos iki skerdimo turi praeiti bent 7 dienos, net jei su gydymu susijusiuose reikalavimuose nėra nustatyta, kad reikia laukti 7 dienas.
Taip gydyti mėsinius ėriukus leidžiama, nes jie jau būna paaugę, todėl ligos, nuo kurių gydoma antibiotikais, būna dažnesnės.
Šis specifikacijos pakeitimas neturi įtakos bendrajam dokumentui.
Skyriaus:
5.2.
Ėriukų surinkimas (anksčiau – „Ėriukų paėmimas iš ūkio ir išvežimas“)
Išbraukiamas šis tekstas: „Ėriukas gali būti parduodamas, kai pasiekia ne mažesnį kaip 9 kg ir ne didesnį kaip 16 kg gyvąjį svorį.
Tada gyvūną galima gabenti į surinkimo punktą.
Ėriukai gabenami laikantis standarte AFNOR NF V 00–051 nustatytų sąlygų.
Siekiant išvengti ėriukų susigrūdimo ir transporto priemonės perkrovimo, turi būti laikomasi transporto priemonės pakrovimo standartų.“
Pirmoje dalyje pateikta informacija yra susijusi tik su žindomais ėriukais, be to, išbraukiama nuostata dėl gyvojo svorio, tačiau reikalavimas dėl skerdenos svorio ir toliau taikomas ir yra nurodytas kitame, su skerdimu susijusiame skirsnyje.
Likusieji šioje pastraipoje nustatyti reikalavimai dubliuojasi su bendru reglamentavimu, todėl jie išbraukiami.
Įterpiama ši pastraipa: „Auginimo metu, ypač rūšiuojant, kuriuos gyvūnus išvežti iš ūkio, su jais elgiamasi rūpestingai, kad jie patirtų kuo mažiau streso.
Imti gyvūnus už jų vilnos draudžiama.
Gyvūnams draudžiama duoti raminamųjų medžiagų prieš jų išvežimą.“
Šia pastraipa suteikiama galimybė reglamentuoti elgesį su gyvūnais per jų surinkimo ir išvežimo operacijas.
Išbraukiama ši nuostata: „Priimant gyvūnus į surinkimo punktą vykdoma jų atranka.
Gyvūnai, kurių mėsa neženklinama SGN (kurių nugara pažymėta spalvotu ženklu ir kurie yra nurodyti važtaraštyje), iškart atskiriami nuo gyvūnų, kurių mėsa ženklinama SGN.
Techninis darbuotojas iš SGN partijos atrenka silpniausius ėriukus (jei kyla abejonių, apčiuopiamas ėriuko juosmuo ir jei užčiuopiamos nugarkaulio ataugos, ėriukas turiu būti pašalintas), kurie turi fizinių defektų (šlubumą ir t. t.).
Čiupinėjami ėriuko šonkaulių sritis, siekiant patikrinti, kaip išsivystę raumenys, ir vizualiai įvertinama gyvūno riebalų masė.
Paprastai šiuos veiksmus visada atlieka tas pats techninis darbuotojas.
Dėl savo įgūdžių ir praktinės patirties jis gali greitai nustatyti, ar ėriukas atitinka SGN reikalavimus.
Paskui ėriukų, kurių mėsa turėtų būti ženklinama SGN, partija suskirstoma į mažesnes partijas.
Jei surinktų ėriukų skaičius sumažėja arba jei atvežamas didesnis ėriukų kiekis, į surinkimo punktą atvežti ėriukai gali būti vežami į paskirstymo centrą ir jame rūšiuojami prieš išvežimą į skerdyklą.“ ir ji pakeičiama tokia nuostata: „Kai ėriukų kiekis nedidelis, pirmiausia jie gali būti vežami į surinkimo punktą.
Šiame etape į nustatytą vietą tiekiamos tik mažos ėriukų partijos, o iš jų sudaroma didesnė partija, vežama į paskirstymo centrą arba tiesiai į skerdyklą.
Tai daroma siekiant tarpusavyje pasidalyti transporto išlaidas.
Šerti ėriukus surinkimo punkte draudžiama.
Jei gyvūnai iš pradžių patenka į paskirstymo centrą, tie, kurių mėsa neženklinama SGN (kurių nugara pažymėta spalvotu ženklu ir kurie yra nurodyti važtaraštyje), atskiriami nuo gyvūnų, kurių mėsa galėtų būti ženklinama SGN.
Tie gyvūnai, kurie yra pernelyg silpni ir (arba) turi fizinių defektų (šlubumą ir t. t.), į SGN partiją nepatenka.
Paskirstymo centre gyvūnų šėrimui, laikymui ir su jų sveikata susijusiems aspektams taikomos sąlygos yra tokios pačios kaip ir jų auginimo vietoje.“