FI
C 193/34
Euroopan unionin virallinen lehti
12.5.2022
Alkuperäistä määräystä täydennetään sen täsmentämiseksi, että kyseessä on juottokaritsa, ja samalla lisätään teuraskaritsaa koskeva vastaava määräys.
Antibioottien käyttökielto koskee edelleen juottokaritsaa, mutta niiden käyttö sallitaan teuraskaritsalla sairaustilanteen mukaan.
Niitä saa kuitenkin käyttää ainoastaan eläinlääkärin määräyksestä ja noudattamalla näiden tuotteiden käyttöön liittyviä sääntelynmukaisia määräaikoja siten, että hoidon päättymisen ja teurastuksen välille asetetaan seitsemän päivän vähimmäisaika siinäkin tapauksessa, että hoito ei edellytä seitsemän päivän odotusaikaa.
Nämä hoidot sallitaan teuraskaritsalle, koska eläin on vanhempi ja siis mahdollisesti alttiimpi sairauksille, jotka edellyttävät antibioottihoitoa.
Tämä tuote-eritelmän muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.
Poistetaan luvusta
”5.2
Karitsojen keräily (aiemmin ”Lähtö tilalta ja kuljetus”)
seuraavat kohdat: ”Karitsa voidaan myydä, kun se on saavuttanut vähintään 9 kg:n ja enintään 16 kg:n elopainon.
Eläin voidaan tällöin siirtää keräilypaikkaan.
Kuljetus toteutetaan standardin AFNOR NF V 00-051 mukaisissa olosuhteissa.
Ajoneuvojen lastausvaatimuksia on noudatettava talloutumisen ja ylikuorman välttämiseksi.”
Ensimmäinen osa koskee ainoastaan juottokaritsaa.
Lisäksi elopaino poistetaan, mutta ruhopaino säilytetään seuraavassa, teurastusta koskevassa osassa.
Muut tämän kohdan osatekijät ovat päällekkäisiä yleisen sääntelyn kanssa, joten ne poistetaan.
Lisätään seuraava: ”Eläimiä on käsiteltävä huolella niiden kasvatuksen aikana ja erityisesti, kun niitä lajitellaan tilalta lähtöä varten, jotta kaikenlaista niille aiheutuvaa stressiä voidaan mahdollisimman tarkoin välttää.
Eläimiin ei saa tarttua niiden villasta.
Rauhoittavien aineiden antaminen eläimille ennen kuljetusta on kiellettyä.”
Tässä kohdassa vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat eläinten käsittelyä keräily- ja kuljetustoimien yhteydessä.
Poistetaan virkkeet ”Keräilypaikassa eläimet valikoidaan.
Suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettavat eläimet erotellaan jo muista (joilla on selässä värimerkki ja jotka on eritelty lähetysluettelossa).
Teknikko poistaa suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettavien eläinten erästä liian heiveröiset karitsat (epävarmoissa tapauksissa tunnustellaan lantiota ja jos selkärangan luuhaarakkeet tuntuvat, karitsaa ei hyväksytä suojatun merkinnän piiriin) sekä ne, joilla on fyysisiä vikoja (ontuvat jne.).
Karitsan kylkiä tunnustellaan lihaksikkuuden toteamiseksi, ja eläimen rasvapeite tarkastetaan silmämääräisesti.
Yleensä tämän toimen tekee aina sama teknikko, joka pystyy kokemuksensa ja taitotietonsa avulla nopeasti arvioimaan, täyttääkö karitsa suojatun maantieteellisen merkinnän edellytykset.
Karitsaerät, jotka voivat saada suojatun maantieteellisen merkinnän, ryhmitellään tällöin uudelleen eriin.
Kun kerätyt määrät pienenevät tai kun toimitukset ovat suuria, keräilypaikassa ryhmitellyt karitsat voidaan siirtää keräyskeskukseen, jossa ne lajitellaan ennen teurastamolle lähtöä.”, ja korvataan ne seuraavasti: ”Kun kerätyt määrät ovat vähäisiä, karitsat voidaan ensi alkuun ryhmitellä keräilypaikkaan.
Tässä vaiheessa on tarkoituksena pelkästään purkaa pienet karitsalastit tiettyyn paikkaan, jotta niistä voidaan muodostaa isompi erä kuljetettavaksi keräyskeskukseen tai suoraan teurastamolle.
Kyseessä on kuljetusten jakaminen.
Keräilypaikassa karitsoja ei saa ruokkia.
Jos karitsat kuljetetaan keräyskeskuksen kautta, suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettavat eläimet erotellaan muista (joilla on selässä värimerkki ja jotka on eritelty lähetysluettelossa).
Suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettavien eläinten erästä poistetaan liian heiveröiset karitsat ja/tai ne, joilla on fyysisiä vikoja (ontuvat jne.).
Ruokintaa, oleskelutiloja ja hygieniaa koskevat vaatimukset ovat keräyskeskuksessa samat kuin karjatilalla.”