ET
C 193/34
Euroopa Liidu Teataja
12.5.2022
Esialgset sätet on täiendatud, täpsustamaks, et tegemist on piimatallega, ning lisatud on vastav säte lihatõugu talle kohta.
Piimatallede puhul on säilitatud antibiootikumide manustamise keeld, kuid nn lihatõugu tallede puhul on lubatud neid kasutada olenevalt esinevatest patoloogiatest ning ainult loomaarsti ettekirjutusel ja järgides nende toodete kasutamisel ette nähtud keeluaegu, kusjuures on kehtestatud minimaalne seitsmepäevane keeluaeg ravi lõpu ja tapmise vahel, kui selle ravi puhul ei ole ette nähtud seitsmepäevast keeluaega.
Selline ravi on lubatud lihatõugu tallede puhul, sest tegemist on vanemate loomadega, kelle puhul on antibiootikumide kasutamist nõudvad häired seega tõenäolisemad.
See tootespetsifikaadi muudatus ei mõjuta koonddokumenti.
Peatükis
5.2
„Lambatallede kokkukogumine (varem „Lahkumine ettevõttest ja vedu“)
jäetakse välja järgmine lõik: „Talle võib müüa, kui tema eluskaal on vähemalt 9 kg, kuid mitte üle 16 kg.
Siis võib looma viia kogumispunkti.
Vedu toimub standardis AFNOR NF V 00–051 määratletud tingimustel.
Sõiduki ülekuhjatuse ja ülekoormuse vältimiseks tuleb kinni pidada sõiduki täituvuse piirnormidest.“
Esimeses osas esitatud teave puudutab ainult piimatalle ning lisaks on välja jäetud eluskaal, kuid järgmises, tapmist käsitlevas osas on alles jäetud rümba kaal.
Mis puudutab seejärel ülejäänud teavet selles lõigus, siis see kordab üldkohaldatavaid õigusnorme ja on seepärast välja jäetud.
Lisatud on järgmine punkt: „Kasvatamise ja eelkõige ettevõttest lahkumisega seotud sortimise ajal käideldakse loomi hoolikalt, et võimalikult palju vältida ükskõik missugust stressiallikat.
Keelatud on kinni haarata looma villast.
Keelatud on manustada loomadele enne vedu rahustavaid aineid.“
See lõik võimaldab reguleerida loomade kogumis- ja veotoimingute ajal käitlemise tingmusi.
Järgmine säte jäetakse välja: „Kogumispunkti vastuvõtmisel tehakse valik.
Juba siin eraldatakse KGTta loomad (kes kannavad seljal värvilist märgistust ja on näidatud saatelehel) KGTga loomadest.
Tehnik kõrvaldab KGT partiist loomad, kes on liiga lahjad (kahtluse korral palpeeritakse nimmepiirkonda; kui on tunda selgroolülide tippe, jäetakse tall kõrvale), kellel on füüsilisi puudusi (lonkamine vm).
Ta katsub talle roiete kohast, veendumaks, et tal on lihased, ning kontrollib visuaalselt looma rasvasust.
Tavaliselt teeb seda alati sama tehnik.
Tema kogemus ja oskusteave võimaldavad tal kiiresti otsustada, kas tall võib olla KGTga kooskõlas.
Seejärel jaotatakse talled, kes võivad saada KGT, ümber partiidesse.
Kui kogutud kogused vähenevad või saadetised on suuremad, võib kogumispunktis rühmitatud talled transportida jaotuskeskusesse, kus nad sorditakse enne tapamajja saatmist.“ ning asendatakse järgmisega: „Kui kogutud kogused on väikesed, võib talled esialgu rühmitada kogumispunktis.
See etapp hõlmab üksnes väikeste tallepartiide mahalaadimist kindlaksmääratud kohas, et moodustada suurem partii, mis transporditakse jaotuskeskusesse või otse tapamajja.
Tegemist on transpordialase ühinemisega.
Kogumiskohas ei ole söötmine lubatud.
Kui talled käivad läbi jaotuskeskusest, eraldatakse KGTta loomad (kes kannavad seljal värvilist märgistust ja on näidatud saatelehel) KGTga loomadest.
KGT partiist jäetakse välja loomad, kes on liiga lahjad ja/või kellel on füüsilisi puudusi (lonkamine vm).
Söötmis-, elu- ja sanitaartingimused on jaotuskeskuses samad nagu lambakasva­ tusettevõttes.“