C 185/6
SV
Europeiska unionens officiella tidning
6.5.2022
(26)
För att underbygga de villkor för förenlighet med den inre marknaden som anges i denna förordning bör det vara möjligt för kommissionen att återkalla rätten att omfattas av gruppundantaget för framtida stödåtgärder om dessa krav inte uppfylls.
Kommissionen bör kunna begränsa återkallelsen av gruppundantaget till vissa typer av stöd, vissa stödmottagare eller stödåtgärder som antagits av vissa myndigheter om endast en begränsad grupp åtgärder eller vissa myndigheter påverkas av att denna förordning inte följs.
En sådan riktad återkallelse bör vara en proportionell åtgärd med direkt koppling till en konstaterad underlåtenhet att följa denna förordning.
Om stöd beviljas utan att villkoren för förenlighet i kapitlen I och III är uppfyllda kommer det inte att omfattas av denna förordning och kommer, följaktligen, att utgöra olagligt stöd, vilket kommissionen kommer att granska enligt relevant förfarande i förordning (EU) 2015/1588.
Vid underlåtelse att uppfylla kraven i kapitel II påverkar återkallelsen av gruppundantaget med avseende på framtida åtgärder inte det faktum att tidigare åtgärder som var förenliga med denna förordning var föremål för gruppundantag.
(27)
För att undanröja olikheter som kan medföra snedvridning av konkurrensen och för att underlätta samordningen mellan olika unionsinitiativ och nationella initiativ som rör små och medelstora företag samt av hänsyn till administrativ klarhet och rättslig säkerhet, bör definitionen av små och medelstora företag i denna förordning bygga på definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (13).
(28)
Denna förordning bör omfatta den typ av stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn som förr systematiskt har godkänts av kommissionen.
Detta stöd bör inte kräva någon bedömning från fall till fall av förenligheten med den inre marknaden från kommissionens sida, förutsatt att det är förenligt med de villkor som fastställs i förordning (EU) nr 2021/1139 och den gemensamma fiskeripolitiken.
(29)
Enligt artikel 107.2 b i EUF-fördraget är stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer förenligt med den inre marknaden.
För att skapa rättslig säkerhet är det nödvändigt att fastställa vilken typ av händelser som kan utgöra en naturkatastrof för vilken undantag beviljas enligt denna förordning.
Vid tillämpningen av denna förordning bör jordbävningar, jordskred, översvämningar, i synnerhet översvämningar som orsakats av vatten som rinner över flodbankar eller sjöstränder, samt laviner, tornador, orkaner, vulkanutbrott och naturligt uppkomna skogsbränder betraktas som händelser som utgör en naturkatastrof.
(30)
Fiske och vattenbruk är sektorer som är särskilt utsatta för ogynnsamma väderförhållanden och djursjukdomar.
Erfarenheten visar att dessa sektorer drabbas ovanligt hårt av sådana händelser och att fiskare lider betydande skada av dem.
Åtgärder för att på lämpligt sätt försäkra och kompensera för sådana skador anses vara ett lämpligt verktyg för att hjälpa företag att återhämta sig från sådana skador och därmed överleva och på så sätt säkerställa att den ekonomiska verksamheten inom dessa sektorer utvecklas.
(31)
Skador till följd av ogynnsamma väderförhållanden såsom frost, hagel, is, regn eller torka som inträffar mer regelbundet bör inte anses vara en naturkatastrof i den mening som avses i artikel 107.2 b i EUF-fördraget.
I den mån de påverkar den ekonomiska verksamheten på ett sådant sätt att de kan likställas med en naturkatastrof, bör dock stöd för att avhjälpa skador som orsakats av ogynnsamma väderförhållanden anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
(32)
För att säkerställa att stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer och ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med en naturkatastrof faktiskt omfattas av undantaget, bör de villkor på vilka sådana stödordningar kan omfattas av gruppundantag fastställas i denna förordning, i enlighet med vedertagen praxis.
Dessa villkor bör särskilt avse den formella bekräftelsen från medlemsstaternas behöriga myndigheter att händelsens karaktär av naturkatastrof eller ogynnsamma väderförhållanden som kan likställas med en naturkatastrof samt att det finns ett direkt orsakssamband mellan naturkatastrofen och de skador som det stödmottagande företaget lidit, vilket kan omfatta företag i svårigheter, och bör säkerställa att överkompensation undviks.
Ersättningen får inte överstiga vad som krävs för att stödmottagaren ska kunna återgå till den situation som rådde innan händelsen inträffade.
(13) Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).