C 185/6
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 5 6
(26)
siekiant padidinti šiame reglamente išdėstytų suderinamumo sąlygų veiksmingumą, turėtų būti numatyta galimybė Komisijai atšaukti bendrosios išimties taikymą būsimoms pagalbos priemonėms, jeigu nesilaikoma šių reikalavimų.
Turėtų būti numatyta galimybė Komisijai apriboti bendrosios išimties atšaukimo taikymą tam tikrų rūšių pagalbai, tam tikriems pagalbos gavėjams arba pagalbos priemonėms, priimtoms tam tikrų valdžios institucijų, kai šio reglamento nesilaikymas paveikia tik ribotą priemonių grupę arba tam tikras valdžios institucijas.
Toks tikslinis atšaukimas turėtų būti proporcinga taisomoji priemonė, tiesiogiai susijusi su nustatytu šio reglamento nesilaikymo atveju.
Nesilaikant I ir III skyriuose nustatytų bendrųjų suderinamumo sąlygų suteiktai pagalbai šis reglamentas nebus netaikomas, todėl tokia pagalba bus neteisėta ir ją Komisija nagrinės pagal Reglamente (ES) Nr.
2015/1588 nustatytą atitinkamą procedūrą.
Jeigu nesilaikoma II skyriaus reikalavimų, bendrosios išimties taikymo būsimoms pagalbos priemonėms atšaukimas nekeičia fakto, kad ankstesnėms priemonėms, atitinkančioms šį reglamentą, buvo taikoma bendroji išimtis;
(27)
siekiant panaikinti skirtumus, dėl kurių gali būti iškraipyta konkurencija, ir palengvinti MVĮ skirtų įvairių Sąjungos ir nacionalinių iniciatyvų koordinavimą, taip pat siekiant užtikrinti administracinį ir teisinį tikrumą, šiame reglamente MVĮ apibrėžtis turėtų būti pagrįsta apibrėžtimi, pateikta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (13);
(28)
šis reglamentas turėtų būti taikomas tokių rūšių žuvininkystės ir akvakultūros sektoriui skiriamai pagalbai, kurią reguliariai praeityje tvirtino Komisija.
Komisijai neturėtų reikėti kiekvienu konkrečiu atveju įvertinti, ar ši pagalba neprieštarauja vidaus rinkai, jeigu ji atitinka Reglamente (ES) Nr. 2021/1139 ir bendroje žuvininkystės politikoje nustatytas sąlygas;
(29)
remiantis SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktu, pagalba gaivalinių nelaimių padarytai žalai atitaisyti yra suderinama su vidaus rinka.
Siekiant teisinio tikrumo, reikia apibrėžti, kokių rūšių įvykiai gali būti laikomi gaivaline nelaime, kuriems pagal šį reglamentą taikoma išimtis.
Taikant šį reglamentą natūralios kilmės žemės drebėjimai, nuošliaužos, potvyniai, ypač potvyniai, sukelti vandeniui išsiliejus iš upių arba ežerų krantų, griūtys, viesulai, uraganai, ugnikalnių išsiveržimai ir laukinės augmenijos gaisrai turėtų būti laikomi įvykiais, sukeliančiais gaivalinę nelaimę;
(30)
žuvininkystė ir akvakultūra – tai sektoriai, kuriems būdingos nepalankios oro sąlygos ir gyvūnų ligos.
Patirtis rodo, kad šie sektoriai ypač kenčia nuo tokių įvykių ir kad žvejai dėl jų patiria didelę žalą.
Priemonės, kuriomis siekiama tinkamai apdrausti ir atlyginti tokią žalą, laikomos tinkama įrankiu, padedančiu įmonėms atsigauti po tokios žalos bei tęsti veiklą ir taip užtikrinančiu ekonominės veiklos šiuose sektoriuose plėtrą;
(31)
nepalankių oro sąlygų, kurios pasitaiko reguliariau, pavyzdžiui, audros, šalnos, krušos, ledo, lietaus ar sausros padaryta žala neturėtų būti laikoma gaivaline nelaime pagal SESV 107 straipsnio 2 dalies b punktą.
Vis dėlto, jeigu jų poveikis ekonominei veiklai yra toks, kad jas galima prilyginti gaivalinei nelaimei, pagalba nepalankių oro sąlygų padarytai žalai atitaisyti turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą;
(32)
siekiant užtikrinti, kad ši išimtis iš tiesų būtų taikoma pagalbai, suteiktai gaivalinių nelaimių ir nepalankių oro sąlygų, kurios gali būti prilyginamos gaivalinei nelaimei, padarytai žalai atitaisyti, šiame reglamente, laikantis nusistovėjusios praktikos, turėtų būti nustatytos sąlygos, kurioms esant tokioms pagalbos schemoms gali būti taikoma ši bendroji išimtis.
Visų pirma šios sąlygos turėtų būti susijusios su oficialiu kompetentingų valstybių narių institucijų pripažinimu, kad įvykis yra gaivalinės nelaimės arba nepalankių oro sąlygų, kurios gali būti prilyginamos gaivalinei nelaimei, pobūdžio, su tiesioginiu gaivalinės nelaimės ir pagalbą gaunančių įmonių, kurios gali apimti sunkumų patiriančias įmones, patirtos žalos priežastiniu ryšiu, taip pat jomis turėtų būti užtikrinama, kad būtų išvengta kompensacijos permokos.
Kompensacija turėtų neviršyti sumos, kurios reikia, kad pagalbos gavėjas galėtų atkurti prieš įvykį buvusią padėtį;
(13) 2003 m. gegužės 6 d.
Komisijos rekomendacija 2003/361/EB dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių apibrėžties (OL L 124, 2003 5 20, p. 36).