C 185/6
ET
Euroopa Liidu Teataja
6.5.2022
(26)
Selleks et tagada käesolevas määruses sätestatud siseturuga kokkusobivuse tingimuste mõjusus, peaks komisjonil olema võimalik tühistada grupierand edaspidiste abimeetmete suhtes, kui kõnealuseid tingimusi ei täideta.
Komisjonil peaks olema võimalik piirata grupierandi tühistamine teatavate abiliikidega, teatavate abisaajatega või teatavate asutuste vastuvõetud meetmetega, kui mittevastavus käesolevale määrusele mõjutab ainult väheseid meetmete liike või teatavaid asutusi.
Selline suunatud tühistamine oleks proportsionaalne heastamisvahend, mis on otseselt seotud käesoleva määruse tuvastatud rikkumisega.
I ja III peatükis sätestatud siseturuga kokkusobivuse tingimuste täitmatajätmise korral ei ole antav abi käesoleva määrusega hõlmatud ning seetõttu on tegemist ebaseadusliku abiga, mida komisjon kontrollib määruses (EL) 2015/1588 sätestatud asjakohase menetluse raames.
II peatüki nõuete täitmatajätmise korral ei mõjuta tulevaste abimeetmete suhtes grupierandi tühistamine asjaolu, et varasemate käesoleva määruse nõuetele vastavate meetmete suhtes kohaldati grupierandit.
(27)
Kõrvaldamaks erinevusi, mis võivad põhjustada konkurentsimoonutusi, ning hõlbustamaks VKEdega seotud erinevate liidu ja riiklike algatuste kooskõlastamist, samuti haldus- ja õiguskindluse huvides peaks käesolevas määruses kasutatav VKEde määratlus põhinema komisjoni soovituses 2003/361/EÜ (13) esitatud määratlusel.
(28)
Käesolev määrus peaks hõlmama kalandus- ja vesiviljelussektoris antava abi liike, mille komisjon on varem süstemaatiliselt heaks kiitnud.
Komisjon ei peaks igal üksikjuhul hindama sellise abi kokkusobivust siseturuga, kui abi vastab määrusega (EL) 2021/1139 ja ühise kalanduspoliitikaga ette nähtud tingimustele.
(29)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktile b on loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi siseturuga kokkusobiv.
Õiguskindluse tagamiseks on vaja määratleda need sündmuste liigid, mida võib lugeda loodusõnnetuseks, mille puhul abi on käesoleva määruse kohaselt teatamiskohustusest vabastatud.
Käesoleva määruse kohaldamisel tuleks loodusõnnetusteks lugeda maavärinaid, maalihkeid, üleujutusi (eelkõige seoses jõgede või järvede üle kallaste tulemisega), laviine, tornaadosid, orkaane, vulkaanipurskeid ja looduslikult alguse saanud metsa- või maastikupõlenguid.
(30)
Kalandus ja vesiviljelus on sektorid, mida halvad ilmaolud ja loomataudid iseäranis ohustavad.
Kogemused on näidanud, et sellised sündmused tabavad neid sektoreid erakordselt rängalt ja et kalurid kannavad nende tõttu märkimisväärset kahju.
Meetmeid sellise kahju eest piisavaks kindlustamiseks ja kahju piisavaks korvamiseks peetakse sobivaks vahendiks, mis aitab ettevõtjatel kahjust taastuda ja tegevust jätkata ning seeläbi tagada majandustegevuse arengut nendes sektorites.
(31)
Kahju, mida põhjustavad korrapärasemalt esinevad halvad ilmaolud, nagu tormid, külm, rahe, jää, vihm või põud, ei tuleks käsitada loodusõnnetusena ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses.
Kui aga halbade ilmaolude mõju majandustegevusele on selline, et need on võrreldavad loodusõnnetusega, tuleks halbade ilmaolude tekitatud kahju korvamiseks antavat abi pidada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt siseturuga kokkusobivaks.
(32)
Tagamaks, et vabastus hõlmab tõepoolest loodusõnnetuste ja loodusõnnetusega võrreldavate halbade ilmaolude tekitatud kahju korvamiseks antavat abi, tuleks käesolevas määruses sätestada väljakujunenud tava kohaselt tingimused, mille alusel võib vastavate abikavade suhtes kohaldada grupierandit.
Kõnealused tingimused peaksid eelkõige hõlmama sündmuse ametlikku tunnistamist loodusõnnetuseks või loodusõnnetusega võrreldavateks halbadeks ilmaoludeks liikmesriigi pädeva asutuse poolt ning otsest põhjuslikku seost loodusõnnetuse ja abi saava ettevõtja (kes võib olla ka raskustes olev ettevõtja) kantud kahju vahel ning nendega tuleks tagada ülemäärase hüvitamise vältimine.
Hüvitis ei tohiks ületada summat, mis on vajalik abisaaja sündmuseelse olukorra taastamiseks.
(13) Komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitus 2003/361/EÜ mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohta (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36).