C 185/6
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.5.2022
(26)
Med henblik på at styrke effektiviteten af de forenelighedsbetingelser, der fastsættes i denne forordning, bør Kommissionen kunne inddrage gruppefritagelsen for fremtidige støtteforanstaltninger, hvis disse krav ikke overholdes.
Kommissionen bør kunne begrænse inddragelsen af gruppefritagelsen, så den kun inddrages for visse støttetyper, bestemte støttemodtagere eller foranstaltninger vedtaget af bestemte myndigheder, når det kun er for en begrænset gruppe af foranstaltningers eller for bestemte myndigheders vedkommende, at denne forordning ikke er overholdt.
En sådan målrettet inddragelse af gruppefritagelsen bør være en rimelig og direkte følge af den konstaterede manglende overholdelse af denne forordning.
Hvis forenelighedsbetingelserne i kapitel I og III ikke er overholdt, er en ydet støtte ikke omfattet af denne forordning og udgør derfor ulovlig støtte, som Kommissionen vil undersøge efter den relevante procedure i henhold til forordning (EU) 2015/1588.
At gruppefritagelsen inddrages med hensyn til fremtidige støtteforanstaltninger, fordi kravene i kapitel II ikke er opfyldt, ændrer intet ved, at hidtidige foranstaltninger, som stemte overens med denne forordning, var gruppefritagede.
(27)
For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem EU-initiativer og medlemsstaternes initiativer vedrørende SMV’er, samt for at skabe administrativ klarhed og retssikkerhed, bør den definition af SMV, der gælder ved anvendelsen af denne forordning, baseres på definitionerne i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (13).
(28)
Denne forordning bør gælde for de former for støtte i fiskeri- og akvakultursektoren, som Kommissionen hidtil systematisk har godkendt.
For disse former for støtte er det ikke nødvendigt, at Kommissionen i hvert enkelte tilfælde vurderer støttens forenelighed med det indre marked, forudsat at den opfylder betingelserne i forordning (EU) nr.
2021/1139 og i den fælles fiskeripolitik.
(29)
Støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer, er i henhold til traktatens artikel 107, stk.
2, litra b), forenelig med det indre marked.
Af hensyn til retssikkerheden er det nødvendigt at definere, hvilke typer hændelser der kan udgøre en naturkatastrofe i relation til fritagelse efter denne forordning.
I denne forordning bør jordskælv, jordskred, oversvømmelser, især oversvømmelser som følge af, at floder eller søer går over sine bredder, laviner, tornadoer, orkaner, vulkanudbrud og naturligt opståede ukontrollable brande betragtes som hændelser, der udgør en naturkatastrofe.
(30)
Fiskeri og akvakultur er sektorer, der er særlig udsat for ugunstige vejrforhold og dyresygdomme.
Erfaringerne viser, at disse sektorer rammes uforholdsmæssigt kraftigt af sådanne hændelser, og at fiskerne lider betydelig skade som følge heraf.
Foranstaltninger til at sikre passende forsikring mod og kompensation for sådanne skader anses for at være et hensigtsmæssigt redskab til at hjælpe virksomheder med at komme sig efter sådanne skader og dermed forblive aktive og således sikre udviklingen af økonomiske aktiviteter i sektorerne.
(31)
Skader, der skyldes ugunstige vejrforhold såsom storm, frost, hagl, is, regn eller tørke, der opstår mere regelmæssigt, bør ikke betragtes som naturkatastrofer efter traktatens artikel 107, stk.
2, litra b).
Alligevel bør støtte til at råde bod på skader forårsaget af ugunstige vejrforhold, i det omfang deres indvirkning på den økonomiske aktivitet er af en sådan art, at de kan sidestilles med en naturkatastrofe, betragtes som forenelig med det indre marked efter traktatens artikel 107, stk.
3, litra c).
(32)
For at sikre, at den støtte, der fritages, rent faktisk ydes med det formål at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer og ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, bør denne forordning i overensstemmelse med etableret praksis fastsætte betingelser, som skal være opfyldt, for at støtteordninger, hvis formål er at råde bod på skader forårsaget af naturkatastrofer, kan falde ind under gruppefritagelsen.
Disse betingelser bør bl.a. være baseret på krav om, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne officielt har anerkendt begivenheden som en naturkatastrofe eller ugunstige vejrforhold, der kan sidestilles med en naturkatastrofe, og at der består en direkte årsagssammenhæng mellem naturkatastrofen og de skader, som den støttemodtagende virksomhed, herunder eventuelt kriseramte virksomheder, har lidt, og bør sikre, at overkompensation undgås.
Kompensationen bør ikke overstige, hvad der er nødvendigt for at sætte støttemodtageren i samme situation, som før begivenheden indtraf.
(13) Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36).