5.5.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 184/95 Trešdiena, 2021. gada 20. oktobris
atgādina, ka ieņēmumi no autortiesībām ir ne tikai mākslinieku un autoru, bet arī daudzu mazu KRNI aktoru galvenā taisnīgas atlīdzības daļa; atgādina, ka jebkādas radikālas pārmaiņas šajā jomā daudziem no viņiem varētu radīt smagas sekas;
15. pauž nožēlu par to, ka ir visai aizkavējusies Direktīvu (ES) 2019/790 un 2019/789 (12) transponēšana valstu tiesību aktos un ka tikai dažas dalībvalstis ir izmantojušas 18. panta doto iespēju ieviest pienācīgas atlīdzības mehānismus; mudina dalībvalstis Direktīvas (ES) 2019/790 18. pantu realizēt efektīvos atlīdzības mehānismos;
16. aicina Komisiju veicināt tiesību kolektīvo pārvaldību nesen pieņemto autortiesību direktīvu īstenošanā, kā arī tās turpmākajās iniciatīvās, lai nodrošinātu taisnīgu atlīdzību autoriem un plašu sabiedrības piekļuvi kultūras un radošiem darbiem;
17. mudina Komisiju kultūras un audiovizuālajā jomā rezultatīvi īstenot dzimumu līdztiesības, iekļaušanas un integrācijas iniciatīvas, izmantojot programmu “Radošā Eiropa”, un sekot līdzi rezultātiem;
18. aicina Komisiju izvērtēt mūzikas straumēšanas platformu ietekmi Eiropā, lai nodrošinātu šo platformu izmantoto ieteikumu algoritmu pārredzamību, jo tie lielā mērā nosaka, kādu saturu patērētāji klausās un redz pakalpojuma atskaņošanas sarakstos un saskarnēs, un apsvērt iespēju ieviest pienākumu pakalpojumos veicināt kultūras daudzveidību un Eiropas darbu atrodamību;
19.
stingri nosoda KRNI pastāvošos stereotipus, seksismu un seksuālo uzmākšanos;
20. atzinīgi vērtē dažu dalībvalstu iniciatīvas, kuru mērķis ir veicināt dzimumu līdztiesību publisko kultūras iestāžu augstāko amatu kandidātu atlases procesos;
21. atzīst kultūras un mākslas izšķirīgi svarīgo lomu kultūras daudzveidības un iekļaujošas sabiedrības veicināšanā un cīņā pret visu veidu diskrimināciju;
22. uzsver, ka pašreizējā pandēmija ir izcēlusi digitālās sfēras nozīmīgumu un pastiprinājusi mākslinieku un lietotāju atkarību no dominējošām digitālajām platformām; šajā sakarā uzsver, ka ir vajadzīga lielāka pārredzamība; atgādina, ka daļai mākslinieku un autoru, kas lielā mērā bija atkarīgi no publiskiem pasākumiem, šī ekonomiskās paradigmas maiņa nozīmē izaicinājumu ieņēmumu stabilitātes ziņā; pauž bažas par to, ka šajā jaunajā darbības modelī daudzi mākslinieki un radītāji nevar sasniegt līdzīgu ieņēmumu apjomu, jo dominējošu vai lielu straumēšanas platformu prakse uzspiest izpirkšanas klauzulas atņem autoriem autoratlīdzību un apgrūtina pienācīgas un samērīgas atlīdzības nodrošināšanu autoriem; tāpēc prasa, lai Komisija izvērtē situāciju un veic pasākumus, kas nodrošinātu, ka ieņēmumi tiek pienācīgi un taisnīgi pārdalīti visiem autoriem, māksliniekiem un tiesību subjektiem;
23. atzinīgi vērtē Komisijas sākotnējo ietekmes novērtējumu un neseno sabiedrisko apspriešanu par pašnodarbināto darba koplīgumiem, kur skatīta iespēja likvidēt konkurences tiesību aktu šķēršļus pašnodarbināto un ārštata darbinieku koplīgumu slēgšanai; šajā sakarā mudina Komisiju izmantot pēc iespējas plašāku pieeju, lai piekļuvi koplīgumu slēgšanai nodrošinātu visiem individuālajiem pašnodarbinātajiem, tostarp māksliniekiem un kultūras darbiniekiem; aicina Komisiju sīkāk izvērtēt pašreizējos valsts atbalsta noteikumus un to piemērošanu KRNI, kā arī iespējamās vajadzības tos koriģēt; aicina dalībvalstis atzīt visu KRNI darbinieku biedrošanās tiesības un veicināt koplīgumu slēgšanas iespējas;
24. norāda, ka mākslinieku un kultūras profesionāļu vidū, īpaši medijos un kultūras nozarē, ļoti izplatīta ir netipiska nodarbinātība (nepilna un noteikta laika darba līgumi, pagaidu darbs un ekonomiski atkarīga pašnodarbinātība), kas bieži rada viņiem nestabilus darba apstākļus; uzsver, ka steidzami jāuzlabo KRNI darba nosacījumi; mudina dalībvalstis izmantot augšupēju konverģenci, lai noteiktu minimālos standartus māksliniekiem un kultūras un radošajiem darbiniekiem, attiecībā uz darba nosacījumiem, taisnīgu atalgojumu un sociālo nodrošinājumu, ņemot vērā KRNI īpatnības, piemēram, darba sezonalitāti un jaunrades nemonetizēto raksturu;
(12)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 17. aprīļa Direktīva (ES) 2019/789, ar ko paredz noteikumus par to, kā īstenojamas autortiesības un blakustiesības, kuras piemēro noteiktām raidorganizāciju tiešsaistes pārraidēm un televīzijas un radio programmu retranslācijām, un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/83/EEK (OV L 130, 17.5.2019., 82. lpp.).