C 184/26
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
5.5.2022.
Trešdiena, 2021. gada 20. oktobris
sastāvdaļas tiek norādītas sīkā drukā, un galveno sastāvdaļu izcelsmi padarīt redzamāku patērētājam; aicina Komisiju ierosināt tādas izmaiņas tiesību aktos par medus marķēšanas noteikumiem, kas palīdzēs labāk informēt patērētājus un atbalstīt ES biškopības nozari, pastiprinot importa pārbaudes, lai novērstu viltota medus importu, un uzsver, ka, lai apkarotu krāpšanu pārtikas jomā, ir efektīvi jāīsteno visi izcelsmes valsts marķējuma noteikumi;
98. atzinīgi vērtē Komisijas ieceri izveidot ilgtspējīgas pārtikas marķējuma sistēmu un aicina Komisiju noteikt metodiku un precizēt aptveramos ilgtspējības aspektus, vienlaikus nodrošinot, lai jaunā sistēma nebūtu pretrunā ar esošo vides regulējumu, piemēram, ES ekomarķējumu vai bioloģiskās ražošanas logotipu; uzsver, ka pārtikā tiek izmantots pārāk daudz nepamatotu un pat maldinošu norāžu un reklāmu attiecībā uz vidi, un aicina Komisiju ieviest tiesisko regulējumu, ar kuru izveido skaidru, ātru un efektīvu pirmsapstiprināšanas procedūru visām norādēm un marķējumiem par ilgtspēju; uzsver, ka šāda sistēma aizsargātu patērētājus no nepatiesām norādēm par ilgtspēju, vienlaikus nodrošinot, ka tie uzņēmumi, kuri patiešām cenšas panākt videi nekaitīgākas darbības, par šiem centieniem tiek pienācīgi atalgoti; uzsver, ka publiskā sektora kontroles iestādēm ir jāveic visu pārtikas produktiem atļauto marķējumu inspekcija;
99. uzsver, ka ir jāizveido marķējums dzīvnieku izcelsmes produktiem, kuram būtu jāpamatojas uz ražošanas metodes un dzīvnieku labturības rādītāju noteikšanu un kurā būtu jānorāda attiecīgā dzīvnieka dzimšanas, audzēšanas un nokaušanas vieta, un uzsver, ka šīs prasības būtu jāpiemēro arī pārstrādātiem produktiem, lai palielinātu pārredzamību, palīdzētu patērētājiem izdarīt labāku izvēli un veicinātu dzīvnieku labturību; uzsver, ka būtu labāk jāatbalsta augu izcelsmes proteīnu ražošana un ieviešana tirgū, un turklāt aicina nekavējoties ierosināt saskaņot prasības par veģetāro un vegāno pārtikas produktu marķējumu, kas bija jāizdara jau sen;
100. atkārtoti pauž pārliecību, ka politikas pasākumiem pārtikas sistēmas ilgtspējas palielināšanai nevajadzētu tikai pārvirzīt atbildību par ilgtspējīgu produktu iegādi uz patērētājiem, jo tas nav pietiekami efektīvi, tomēr norāda, ka patērētāju izvēle ir būtisks faktors ilgtspējīgi ražota un veselīgāka uztura ieviešanā; uzsver, cik svarīga ir laba uztura un vides izglītība, kā arī viegli saprotamas attiecīgās informācijas pieejamība šajā jomā; uzsver, ka ilgtspējas marķējumam vajadzētu balstīties uz saskaņotiem ilgtspējas kritērijiem, pēc iespējas paredzēt publiskā sektora kontroles iestāžu inspekcijas un vajadzības gadījumā — jaunus leģislatīvos pasākumus; tomēr norāda, ka trešo pušu veikta sertifikācija un marķēšana pati par sevi nav efektīva, bet var būt papildinošs pasākums, lai nodrošinātu ilgtspējīgu ražošanu un patēriņu; atzīst, ka pārredzamības palielināšana ar tādām metodēm kā marķēšana ir svarīgs elements, kas var patērētājiem palīdzēt pieņemt ilgtspējīgākus lēmumus par pirkumu, un tas ir svarīgi, lai panāktu pārkārtošanos uz ilgtspējīgāku, reģionālāku un veselīgāku pārtikas sistēmu;
101. uzsver, ka pārtikas cenām ir jāraida pareizie signāli patērētājiem; uzskata, ka efektīvākais veids, kā ilgtermiņā izveidot ilgtspējīgas un taisnīgas pārtikas sistēmas, ir noteikt tādas pārtikas cenas, kuras atspoguļo faktiskās ražošanas izmaksas lauksaimniekiem, videi un sabiedrībai; tāpēc atzinīgi vērtē stratēģijas mērķi virzīt pārtikas ražošanas nozari uz praksi, kas veselīgu un ilgtspējīgu produktu izvēli patērētājiem padara vieglu, pieejamu un pieņemamu cenas ziņā; atbalsta lielāku elastību dalībvalstīm noteikt atšķirīgas PVN likmes pārtikas produktiem ar dažādu ietekmi uz veselību un vidi un iespēju tām izvēlēties nulles PVN likmi tādiem pārtikas produktiem kā augļiem un dārzeņiem, kas jau tiek īstenots dažās dalībvalstīs, tomēr pašlaik nav iespējams visās (74), un augstāku PVN likmi neveselīgiem pārtikas produktiem un pārtikas produktiem ar lielu vidisko pēdu; atgādina, ka mājsaimniecību izdevumi par pārtikas produktiem dažādās ES dalībvalstīs ievērojami atšķiras un ir jānodrošina to cenas pieņemamība visu dalībvalstu patērētājiem, vienlaikus nodrošinot taisnīgus ienākumus ilgtspējīgu un veselīgu produktu primārajiem ražotājiem un palielinot pārredzamību un patērētāju izpratni par izmaksām un peļņu katrā pārtikas piegādes ķēdes posmā; aicina Komisiju sākt pētījumu, lai ekonomiskā aspektā kvantitatīvi aprēķinātu izmaksas videi un sabiedrībai, tostarp veselības jomā, saistībā ar ES tirgū visvairāk patērēto pārtikas produktu ražošanu un patēriņu;
(74)
Supporting the mid-term evaluation of the EU action plan on childhood obesity, The childhood obesity study.
EPHORT konsorcijs: Jolanda Boer, Jeanine Driesenaar, Anneke Blokstra, Francy Vennemann, Nikolai Pushkarev, Johan Hansen.
https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/ publication/7e0320dc-ee18-11e8-b690-01aa75ed71a1/language-en