5.5.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 184/133 Ceturtdiena, 2021. gada 21. oktobris
Ilgtspējīga finansēšana klimata jomā
70. uzsver, ka ES un tās dalībvalstis nodrošina lielāko daļu no publiskā sektora finansējuma klimata jomā; uzsver, ka klimata politikas pasākumiem svarīgs ir klimata politikas finansējums, jo daudzām jaunattīstības valstīm ir nosacīts NND, kura sasniegšana ir atkarīga no finansiālā atbalsta; tāpēc atzinīgi vērtē COP 24 pieņemto lēmumu no 2025. gada īstenot daudz vērienīgāku mērķrādītāju, kas pārsniedz pašreizējās saistības, proti, no 2020. gada piesaistīt 100 miljardus USD gadā, taču pauž bažas, ka attīstīto valstu pašreizējie solījumi joprojām ievērojami atpaliek no kolektīvā mērķa — ik gadu piešķirt 100 miljardus USD, un aicina šo nepilnību novērst; mudina ES un tās dalībvalstis pastiprināt centienus, lai mobilizētu starptautisko finansējumu klimata jomā jaunattīstības valstīm, un izstrādāt starptautisku ceļvedi, kurā būtu noteikta katras attīstītās valsts taisnīga daļa no 100 miljardu USD vērtā finanšu solījuma un mehānismi, kā nodrošināt, ka solījumi tiek pārvērsti par darbiem; sagaida, ka jaunietekmes ekonomikas, sākot ar 2025. gadu, sniegs ieguldījumu, tādējādi paaugstinot turpmākā starptautiskā klimata finansējuma apjomu; šai saistībā atbalsta sarunu uzsākšanu par jaunu finanšu mērķi laikposmam pēc 2025. gada, izpētot pieeju mērķa matricai ar atsevišķiem apakšmērķiem, kā arī dotācijās balstītam finansējumam, atspoguļojot klimata ietekmes pieaugošo nopietnību un nepieciešamību pilnībā paātrināt klimata pasākumus šajā desmitgadē;
71. uzsver, ka pielāgojoties klimata pārmaiņām, finanšu plūsmām ir ļoti būtiska nozīme; uzsver, cik liela nozīme ir globālā pielāgošanās mērķa īstenošanai praksē un tam, ka tiek rasts apjomīgs jaunu līdzekļu apjoms pielāgošanās vajadzībām jaunattīstības valstīs; prasa no ES un tās dalībvalstīm apņemšanos papildus ievērojami palielināt pielāgošanās finansējumu, kuru tās nodrošina, lai panāktu līdzsvaru starp pielāgošanās un ietekmes mazināšanas finansējumu, par prioritāti izvirzot dotācijās balstītu finansējumu, un sagatavot attiecīgus solījumus, kas jāsniedz COP 26;
72.
apstiprina, ka oglekļa ievedkorekcijas mehānisma ieņēmumus varētu izmantot, lai palielinātu finansējumu klimata pārmaiņām jaunattīstības valstīs, jo īpaši pielāgošanās pasākumiem, kā arī lai samazinātu to eksporta un vietējā tirgū pārdoto produktu oglekļa dioksīda emisiju intensitāti;
73. atzīst, ka ir jāpanāk progress jautājumā par zaudējumiem un kaitējumu, kuru kompensēšanai jārod atbilstīgi un papildu līdzekļi no inovatīviem publiskā sektora finanšu avotiem, izmantojot Varšavas Starptautisko mehānismu, un saistībā ar to ES būtu jāatbalsta COP 26 pilnvaras uzdot Varšavas Starptautiskā kompensēšanas mehānisma jaunajai rīcības un atbalsta ekspertu grupai (ASEG) izpētīt un īstenot šādus avotus;
74. norāda uz to, ka Covid-19 krīze atkal ir pierādījusi, ka mēs paļaujamies viens uz otru, risinot globālas problēmas, un tā ir jāuztver kā aicinājums uz vērienīgāku un kolektīvu rīcību; uzsver nepieciešamību stiprināt noturību, izmantojot visu no pašreizējās krīzes gūto pieredzi saistībā ar nepietiekamu ārkārtas situāciju plānošanu un ārkārtas reaģēšanas spēju; brīdina, ka Covid-19 krīze kavē virzību uz IAM sasniegšanu un palielina galējo nabadzību jaunattīstības valstīs, kā arī ir krasi palielinājusi parādu līmeni; uzsver, ka ir būtiski jāpalielina klimata finansējums un starptautiskos forumos steidzami jārod veiksmīgi risinājumi parādu atvieglošanai trešām valstīm, lai veicinātu globālu zaļu atveseļošanu;
75. uzskata, ka ir svarīgi, lai lielākās starptautiskās finanšu iestādes ātri pieņemtu un izstrādātu zaļo finansējumu, panākot sekmīgu pasaules ekonomikas dekarbonizāciju; atgādina par EIB kā ES klimata bankas lomu un tās nesen pieņemto Klimata bankas ceļvedi un atjaunināto enerģētikas aizdevumu politiku; aicina daudzpusējās attīstības bankas, tostarp EIB, un attīstības finansēšanas iestādes vairāk finansēt ieguldījumus klimata jomā, saskaņot savus portfeļus ar Parīzes nolīgumu un atbalstīt jaunattīstības valstis, lai tās atveseļotos no Covid-19 zaļā, iekļaujošā un noturīgā veidā; norāda, ka ir jāizveido platformas un instrumenti, lai veicinātu un kopīgotu paraugpraksi ilgtspējīgas atveseļošanas jomā un veicinātu praktisku sadarbību, lai atdalītu SEG emisijas no ekonomikas izaugsmes, vienlaikus palielinot labklājību; prasa izstrādāt un atbalstīt globālu vienošanos par ilgtspējīgas finansēšanas principiem, tostarp starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem un ilgtspējas uzskaites standartiem;
76. atzinīgi vērtē to, ka Pielāgošanās fondu arī turpmāk izmantos Parīzes nolīguma mērķiem; atzīst šā fonda nozīmību tām kopienām, kuras ir visneaizsargātākās pret klimata pārmaiņām, un norāda, ka kopš 2010. gada fonds ir piešķīris vairāk nekā 830 miljonus ASV dolāru klimata pārmaiņu pielāgošanās un noturības projektiem un programmām, tostarp vairāk nekā 120 konkrētiem, vietējiem projektiem jaunattīstības valstu visneaizsargātākajās kopienās visā pasaulē; tomēr uzsver, ka šī summa nav pietiekama, un aicina līdzekļu devējas valstis ievērojami palielināt savus ieguldījumus Pielāgošanās fondā, izmantojot paredzamāku un vairākgadu pieeju;