2022.5.5.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 184/139 2021. október 21., csütörtök
115. hangsúlyozza, hogy több köz- és magánberuházást kell vonzani az új fenntartható technológiák kutatásába, innovációjába és bevezetésébe, többek között a munkaerő-igényes iparágakba, valamint az európai zöld megállapodás és a Párizsi Megállapodás céljaihoz hozzájáruló, szükséges új infrastrukturális hálózatokba és projektekbe; 116. hangsúlyozza, hogy biztosítani kell az innovatív technológiák előmozdítását célzó ösztönzők koherenciáját a 2030-as és 2050-es célok elérése érdekében, foglalkozva a már kiforrott technológiák bevezetésével, valamint az olyan új technológiákba történő beruházásokkal, amelyeket ki kell fejleszteni ahhoz, hogy megvalósuljon a klímasemlegesség legkésőbb 2050-ig történő elérésére vonatkozó uniós célkitűzés; 117. hangsúlyozza, hogy a digitális technológiák alapvető szerepet játszhatnak az EU zöld átállásának támogatásában; hangsúlyozza, hogy az EU helyreállításához stabil szabályozási keret és pénzügyi ösztönzők létrehozására van szükség a magánszereplők számára is annak érdekében, hogy piacvezérelt előrelépést lehessen biztosítani a kutatás, az innováció és a fenntartható technológiák fejlesztése terén; 118. hangsúlyozza, hogy a digitalizáció az energiarendszer integrációjának egyik kulcsfontosságú tényezője, mivel lehetővé teszi az energiahordozók dinamikus és egymással összefüggő áramlását, a diverzifikáltabb piacok ösz­ szekapcsolását, és biztosítja a kereslet és a kínálat összehangolásához szükséges adatokat; kiemeli a digitális technológiákban rejlő lehetőségeket az energiahatékonyság növelésére és ezáltal a teljes ÜHG-kibocsátás csökkentésére; emlékeztet arra, hogy a Bizottság becslése szerint az ikt környezeti lábnyoma a globális villamosenergia-felhasználás 5– 9 %-át és a globális ÜHG-kibocsátás több mint 2 %-át teszi ki; hangsúlyozza, hogy a Bizottság Közös Kutatóközpontjának a mesterséges intelligenciáról szóló 2018.
évi tanulmánya szerint az adatközpontok és adatátvitel az Unió teljes villamosenergia-fogyasztásának 3–4 %-át tehetik ki; mivel a Bizottság várakozása szerint az adatközpontok fogyasztása 2018 és 2030 között 28 %-kal növekszik majd; kiemeli, hogy a digitális szén-dioxid-kibocsátás 47 %-a köthető fogyasztói berendezésekhez, például számítógépekhez, okostelefonokhoz, táblagépekhez és más összekapcsolt termékekhez; ezért olyan intézkedésekre szólít fel, amelyek az energia- és erőforrás-hatékonyság biztosítása révén csökkentik az ikt-ágazat szénlábnyomát, és megismétli azt a célt, hogy az adatközpontok legkésőbb 2030-ig váljanak klímasemlegessé és rendkívül energiahatékonnyá, amint azt a digitális stratégia is megfogalmazza; 119. emlékeztet a K+I hozzájárulásának fontosságára a Párizsi Megállapodásban meghatározott célok és az európai zöld megállapodás célkitűzéseinek elérése tekintetében; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a kutatást és az innovációt, valamint a kutatásra és innovációra szánt uniós és nemzeti költségvetések általános növelését a fenntartható és biztonságos energiatechnológiák és az innováció terén; felhívja a Bizottságot, hogy fontolja meg az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes és integrált energiarendszerhez hozzájáruló technológiák és innovatív megoldások további támogatását, beleértve azokat is, amelyek esetében Európa globális vezető szerepet tölt be és belföldi alapú értékláncokkal rendelkezik; úgy véli, hogy alapvető fontosságú a megújulóenergia-értékláncok kulcsfontosságú szakaszait az Unióban tartani az éghajlatpolitikai célkitűzések elérésének, valamint annak érdekében, hogy jelentős gazdasági előnyöket nyújtsanak az európaiak számára, és megfelelő intézkedésekre szólít fel az európai tartalmak a meg­ újulóenergia-rendszerek ellátási láncában és a jogszabályokban betöltött szerepének támogatása érdekében;
Éghajlatváltozás és fejlődés 120. úgy véli, hogy a COP26 lehetőséget kínál a Párizsi Megállapodás célkitűzéseinek és az ENSZ fenntartható fejlesztési céljainak – különösen az 13. fenntartható fejlesztési célnak (éghajlat-politika) – az elérésére irányuló erőfeszítések megújítására; úgy véli, hogy a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrendnek a zöldebb, méltányosabb és fenntarthatóbb jövő ütemterveként kell szolgálnia; 121. hangsúlyozza az emberi jogi megközelítés fontosságát az éghajlat-politikában annak biztosítása érdekében, hogy minden intézkedés tiszteletben tartsa és támogassa valamennyi ember emberi jogait; 122. sürgeti az UNFCCC részes feleit, hogy a Párizsi Megállapodás célkitűzéseivel összhangban továbbra is növeljék az éghajlatváltozás mérséklésével és az ahhoz való alkalmazkodással kapcsolatos ambícióikat, és építsék be az emberi jogi dimenziót a nemzetileg meghatározott hozzájárulásaikba és alkalmazkodási közleményükbe; felhívja az UNFCCC titkárságát, hogy az ENSZ emberi jogi főbiztosával együttműködve dolgozzon ki iránymutatásokat az emberi jogok védelmének a nemzetileg meghatározott hozzájárulásaikba és alkalmazkodási közleményükbe való beépítésére vonatkozóan; 123.
tudatában van annak, hogy számtalan bizonyíték van arra, hogy az éghajlatváltozás hatásai okozzák és súlyosbítják az olyan létfontosságú erőforrások szűkösségét, mint a szántóterületek, károsítják vagy tönkreteszik a megélhetést fenntartó ökoszisztémákat, valamint növelik a természeti katasztrófák előfordulását és súlyosságát, és ezáltal konfliktusok, lakóhelyelhagyás és humanitárius válságok mozgatórugói;