2022.5.5.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 184/131 2021. október 21., csütörtök
56. hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozás és a környezetkárosodás egyre inkább összefügg az emberek lakóhelyelhagyását okozó tényezőkkel; támogatását fejezi ki a Varsói Nemzetközi Mechanizmus Kényszerű Migrációval Foglalkozó Munkacsoportja mellett, és felhívja a munkacsoportot, hogy erősítse meg tevékenységeit, és biztosítsa, hogy legyen befogadóbb a legkevésbé fejlett országokkal és a fejlődő kis szigetállamokkal kapcsolatban; felszólít arra, hogy a jövőbeli COP konferenciákon nagyobb hangsúly helyeződjön az éghajlat által okozott lakóhelyelhagyásokra;
Az éghajlatváltozással kapcsolatos természetalapú megoldások és ökoszisztéma-alapú megközelítések 57. emlékeztet arra, hogy az éghajlatváltozás a csökkenő biológiai sokféleség és a talajromlás egyik fő közvetlen oka, és hogy a biológiai sokféleség csökkenése és az éghajlatváltozás összekapcsolódnak és felerősítik egymást, és azonos mértékű veszélyt jelentenek az életre a bolygónkon; hangsúlyozza, hogy az éghajlatváltozásnak a természetre és a biológiai sokféleségre, az ökoszisztémákra, a víz hozzáférhetőségére, az óceánokra és az élelmezésbiztonságra gyakorolt negatív hatásai az előrejelzések szerint az elkövetkező évtizedekben kritikussá válnak; ismételten hangsúlyozza, hogy a nagy szén-dioxid-elnyelő képességgel rendelkező ökoszisztémák, például a tőzeglápok, a vizes élőhelyek, a legelők, a kék szénmegkötő ökoszisztémák, például a sós mocsarak, a hínárok és a mangroveerdők, valamint az érintetlen erdők szigorú megőrzése és helyreállítása azonnali hatással járó válaszlépési lehetőség, és széles körű előnyökkel járnak az éghajlatváltozás mérséklése és az ahhoz való alkalmazkodás szempontjából; mivel ha a kék szénmegkötő ökoszisztémák degradálódnak vagy megsemmisülnek, akkor a légkörbe és az óceánba bocsátják ki az évszázadok óta tárolt szenet, és üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának forrásaivá válnak; kiemeli, hogy egyes intézkedések, amelyek enyhíthetik az éghajlati válságot, károsak lehetnek a biológiai sokféleségre nézve, és hangsúlyozza, hogy együtt kell kezelni az éghajlati válságot és a biológiai sokféleség csökkenésének válságát; ezért egy megfelelően finanszírozott közös CBD-UNFCCC munkaprogramot javasol a szinergikus fellépések azonosítása és ösztönzése érdekében; 58. hangsúlyozza, hogy annak ellenére, hogy az UNFCCC és a CBD konferencián egyre nagyobb az egyetértés arról, hogy országos és helyi szinten integrált fellépésre van szükség a biodiverzitás és az éghajlati válság együttes kezelése érdekében, a természetalapú megoldások még mindig hiányoznak sok nemzeti klímavédelmi vállalásból és országstratégiából; úgy véli, hogy a természetalapú megoldásokkal foglalkozó, több érdekelt felet tömörítő platform erősítheti a biológiai sokféleségről és az éghajlatváltozásról szóló többoldalú nemzetközi egyezmények közötti szinergiákat, és támogatja az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak megvalósítását; 59. hangsúlyozza, hogy szinergiákra van szükség a 2030-ig tartó időszakra szóló uniós biodiverzitási stratégia és az éghajlatváltozás mérséklését és az ahhoz való alkalmazkodást célzó éghajlatpolitikai fellépés között; 60. emlékeztet arra is, hogy a biológiai sokféleség döntő szerepet játszik abban, hogy az emberek fel tudják venni a harcot a globális felmelegedés ellen és alkalmazkodni tudjanak ahhoz, valamint abban, hogy növekedjen ellenálló képességük; hangsúlyozza, hogy az ökoszisztémákon alapuló megközelítések – amelyek megfelelnek az Éghajlatváltozási Keretegyezményének – és a természetalapú megoldások a természetben és a biológiai sokféleségben rejlő lehetőségeket aknázzák ki az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése és az éghajlatváltozás hatásaihoz való alkalmazkodás elősegítése érdekében, és hogy ezek olyan, mindenki számára előnyös megoldások, amelyek a társadalmi kihívások kezelése és az emberi jólét előmozdítása érdekében magukban foglalják az ökoszisztéma-szolgáltatások és -funkciók védelmét, helyreállítását, fenntartható kezelését és kiterjesztését; hangsúlyozza, hogy a természetalapú megoldások akkor a leghatékonyabbak, ha hosszú távra tervezik meg őket, és nem korlátozottan csak a gyors szénmegkötésre összpontosítanak (22).
61. üdvözli a COP26 elnökségének az erdészeti, mezőgazdasági és árukereskedelmi (FACT) párbeszéd elindítására irányuló kezdeményezését, amely a mezőgazdasági termékeket exportáló kulcsfontosságú országokat és az e termékeket fogyasztó országokat fogja össze, hogy megvitassák, hogyan lehetne ezt a folyamatot fenntarthatóbbá tenni; emlékeztet az EU által ösztönzött globális erdőirtás megállítására és visszafordítására szolgáló uniós jogi keretről szóló állásfoglalásá­ ban (23) kifejtett álláspontjára, amelyet helyénvaló lenne belefoglalni az uniós álláspontba; felszólítja a Bizottságot, hogy sürgősen terjesszen elő egy javaslatot egy, a kellő gondosságra vonatkozó kötelezettségen alapuló uniós jogi keretre, amely biztosítja az értékláncok fenntarthatóságát, valamint azt, hogy az EU piacán forgalomba hozott termékek vagy áruk nem vezetnek erdőirtásokhoz, erdőpusztuláshoz, az ökoszisztéma pusztulásához vagy átalakulásához és emberi jogi jogsértésekhez, továbbá nem származnak ezekből; megjegyzi, hogy ezt az uniós jogi keretet ki kellene terjeszteni az erdőkön kívüli – nevezetesen a tengeri és tengerparti, ártéri, tőzeglápi és szavannás –, nagy szénkészletet felhalmozó és gazdag biodiverzitású ökoszisztémákra is annak érdekében, hogy a nyomás ne tevődjön át ezekre a tájakra;
(22) (23)
Az IPBES-IPCC közös szervezésű, biológiai sokféleségről és éghajlatváltozásról szóló munkaértekezletének 2021. június 10-i jelentése.
Elfogadott szövegek, P9_TA(2020)0285.