2022.5.5.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 184/109 2021. október 21., csütörtök
2.
kiemeli a metánkibocsátás azonnali és gyors csökkentésének fontosságát ebben az évtizedben, mivel ez az uniós éghajlat-politikai fellépés egyik leghatékonyabb eszköze, tekintettel a gazdasági és a társadalmi fenntarthatóságra; megjegyzi, hogy a metánkibocsátás csökkentése kiegészíti a szén-dioxid-kibocsátás szükséges csökkentését, és hogy a Párizsi Megállapodás által előírt kibocsátáscsökkentés 15 %-át a metánkibocsátás alacsony költségű és technikailag megvalósítható mérséklésével lehetne megszüntetni; felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy a COP26 glasgow-i ülésén javasoljanak és tárgyaljanak egy kötelező érvényű globális megállapodást a metánkibocsátás csökkentéséről, összhangban az IPCC 1,5 oC-os különjelentésében, az IPCC hatodik értékelő jelentésében és az UNEP globális metánértékelésében szereplő, a globális felmelegedést 1,5 oC-ra korlátozó modellezett útvonalakkal; megjegyzi, hogy az UNEP globális metánfelmérése a csökkentett metánkibocsátás tonnánkénti összes piaci és nem piaci hasznát globálisan körülbelül 4 300 dollárra becsülte, és hogy minden egyes tonna kibocsátáscsökkentéssel körülbelül évente 1 430 idő előtti halálesetet lehetne megelőzni; úgy véli, hogy az aktuális jogalkotási javaslatot kísérő hatásvizsgálatnak ezért figyelembe kell vennie a javasolt intézkedések költségeit, valamint a fellépés elmaradásának vagy a késedelmes fellépésnek a költségeit;
3. rendkívül fontosnak tartja, hogy valamennyi metánkibocsátó ágazat csökkentse kibocsátását; elismeri, hogy biztosítani kell az igazságos átmenetet azokban az ágazatokban, ahol a metánkibocsátás csökkentése társadalmi-gazdasági hatásokkal járhat;
4. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy valamennyi metánkibocsátó ágazatban kötelező nyomon követést, jelentéstételt és ellenőrzést fogadjanak el, többek között szabályok, szabványok és módszertanok elfogadása révén; hangsúlyozza továbbá annak fontosságát, hogy kötelező szivárgásfelderítési és -javítási (LDAR) programokat fogadjanak el, amelyek lefedik az energetikai és a petrolkémiai ágazat teljes ellátási láncát; felhívja a Bizottságot, hogy keressen hatékony eszközöket e kibocsátások mérése és az ezekkel kapcsolatos jelentéstétel minőségének javítására az összes érintett ágazatban; hangsúlyozza, hogy a metánkibocsátásra vonatkozó adatoknak nyilvánosnak kell lenniük, illetve érzékeny információk esetében az illetékes hatóságok és független hitelesítők rendelkezésére kell állniuk; hangsúlyozza azonban, hogy az adatok hiánya nem indokolja az emberi eredetű metánkibocsátás csökkentésére és hatásainak enyhítésére irányuló intézkedések mellőzését;
5. hangsúlyozza, hogy az uniós éghajlat- és környezetvédelmi jogszabályokat koherens módon felül kell vizsgálni, hogy azok tükrözzék a Párizsi Megállapodás céljaival összhangban lévő fokozott ambíciót; felhívja a Bizottságot, hogy tegyen javaslatot a metánkibocsátásra vonatkozó átfogó és kötelező erejű jogi keretre a jogszabályok közötti szükségtelen átfedések elkerülése, a nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokról szóló irányelv (15) és az uniós levegőminőségi célkitűzések, 2030-as éghajlat-politikai célok és a klímasemlegesség legkésőbb 2050-ig történő elérésére vonatkozó uniós célkitűzés teljesítése érdekében, az európai klímarendeletben foglaltaknak megfelelően, és ennek megfelelően a lehető leghamarabb vizsgálja felül a nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokról szóló irányelvet; hangsúlyozza, hogy a közös kötelezettségvállalási rendeletben a tagállamokra vonatkozó kötelező kibocsátáscsökkentési célok az üvegházhatást okozó gázok általános csökkentésének részeként a metánkibocsátás csökkentésének egyik legfontosabb jogalkotási eszközei, az ipari kibocsátásokról szóló irányelv (16) és más jogszabályok közelgő felülvizsgálatával együtt;
6. úgy véli, hogy az európai klímarendeletben meghatározott célok elérése érdekében alkalmazandó jogszabályok átfogó felülvizsgálatának részeként helyénvaló kötelező erejű uniós metáncsökkentési célokat elfogadni; tudomásul veszi a metánstratégiában szereplő javaslatot a nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokról szóló irányelv felülvizsgálatára, és üdvözli a metán szabályozott szennyező anyagok közé való felvételét; felhívja továbbá a Bizottságot, hogy vegye fel a metánt a szennyező anyagoknak az ipari kibocsátásokról szóló irányelv II. mellékletében foglalt jegyzékébe, és terjessze ki az ipari kibocsátásokról szóló irányelv hatályát a metánkibocsátó ágazatokra; úgy véli, hogy a közös kötelezettségvállalási rendelet metánkibocsátásra vonatkozó nemzeti célértékeit úgy kell kialakítani, hogy azok teljes mértékben figyelembe vegyék a metán nagyobb rövid távú éghajlati hatását, valamint a légkörben lévő metán csökkentésének azon lehetőségét, hogy legkésőbb 2050-re hozzájáruljon a klímasemlegességhez;
7. hangsúlyozza a bevált gyakorlatok és a rendelkezésre álló technológiák uniós számbavételének fontosságát az innovatív kockázatcsökkentő intézkedések szélesebb körű elterjedésének minden releváns ágazatra kiterjedő előmozdítása érdekében; hangsúlyozza, hogy az ilyen gyakorlatoknak és technológiáknak szilárd tudományos alapot kell megkövetelniük, és összhangban kell lenniük a környezetvédelmi célkitűzésekkel, valamint hogy tanulmányozni kell az üzemeltetők e gyakorlatokhoz és technológiákhoz való hozzáférésében meglévő különbségeket;
(15) (16)
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/2284 irányelve (2016. december 14.) egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről, a 2003/35/EK irányelv módosításáról, valamint a 2001/81/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 344., 2016.12.17., 1. o.).
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/842 rendelete (2018. május 30.) a Párizsi Megállapodásban vállalt kötelezettségek teljesítése érdekében a tagállamok által 2021-től 2030-ig kötelezően teljesítendő, az éghajlat-politikai fellépéshez hozzájáruló éves üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentések meghatározásáról (HL L 156., 2018.6.19., 26. o.).