5.5.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 184/133 Torstai 21. lokakuuta 2021
Kestävä ilmastorahoitus 70. korostaa, että EU ja sen jäsenvaltiot ovat suurimpia julkisen ilmastorahoituksen tarjoajia; tiedostaa ilmastorahoi­ tuksen merkityksen ilmastotoimien kannalta, koska monissa kehitysmaissa on ehtoihin perustuvia kansallisesti määriteltyjä panoksia, joiden saavuttaminen riippuu taloudellisesta tuesta; panee siksi tyytyväisenä merkille, että COP24-kokouksessa päätettiin vuodesta 2025 alkaen sovellettavasta uudesta kunnianhimoisemmasta tavoitteesta, joka menee pidemmälle kuin nykyinen sitoumus ja jonka mukaisesti otetaan käyttöön 100 miljardia dollaria vuodessa vuodesta 2020 alkaen; ilmaisee kuitenkin huolensa siitä, että kehittyneiden maiden tämänhetkiset sitoumukset eivät edelleenkään vastaa läheskään niiden yhteistä tavoitetta, joka on 100 miljardia dollaria vuodessa, ja kehottaa korjaamaan tämän puutteen; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita tehostamaan toimiaan kansainvälisen ilmastorahoituksen saamiseksi kehitysmaille ja laatimaan kansainvälisen etenemissuunnitelman, jossa hahmotellaan kunkin kehittyneen maan kohtuullinen osuus 100 miljardin Yhdysvaltain dollarin rahoitussitoumuksista ja mekanismeista sen varmistamiseksi, että sitoumukset muutetaan teoiksi; odottaa kehittyvien talouksien osallistuvan vuodesta 2025 alkaen kansainvälisen ilmastorahoituksen lisäämiseen tulevaisuudessa; kannattaa tässä yhteydessä neuvottelujen käynnistämistä vuoden 2025 jälkeistä ajanjaksoa koskevasta uudesta rahoitus­ tavoitteesta, jossa tarkastellaan erillisiä alatavoitteita, myös avustuksiin perustuvan rahoituksen, sisältävää tavoitemallia koskevaa lähestymistapaa, joka heijastaa ilmastovaikutusten kasvavaa vakavuutta ja sitä, että ilmastotoimia on kokonaisuudessaan vauhditettava kiireellisesti tällä vuosikymmenellä; 71. korostaa, että rahoitusvirrat ovat ratkaisevan tärkeitä ilmastonmuutokseen sopeutumisen kannalta; korostaa, että on tärkeää saattaa toimintavalmiiksi maailmanlaajuinen sopeutumistavoite ja ottaa käyttöön huomattavasti uusia varoja kehitysmaiden sopeutumista varten; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita sitoutumaan siihen, että ne lisäävät entisestään merkittävästi sopeutumistoimiin myöntämäänsä rahoitusta, jotta saadaan aikaan tasapaino sopeutumis- ja hillitsemistoi­ mien rahoituksen välillä ja asetetaan etusijalle avustuksiin perustuva rahoitus, sekä valmistelemaan asianmukaiset lupaukset, jotka annetaan COP26-konferenssissa; 72. toteaa, että hiilirajamekanismin tuloja voitaisiin käyttää laajentamaan ilmastorahoituksen tarjoamista kehittyville maille erityisesti sopeutumista varten mutta myös vähentämään hiili-intensiteettiä niiden viennissä sekä kotimaassa myydyissä tuotteissa; 73. toteaa, että menetyksiä ja vahinkoja koskevassa kysymyksessä on edistyttävä ja sitä varten olisi otettava käyttöön täydentäviä ja riittäviä resursseja julkisen rahoituksen innovatiivisista lähteistä Varsovan kansainvälisen mekanismin nojalla ja että sitä varten EU:n olisi tuettava COP26-konferenssin toimeksiantoa Varsovan kansainvälisen mekanismin uudelle toiminta- ja tukiasiantuntijaryhmälle tällaisten lähteiden tutkimiseksi ja etsimiseksi; 74. huomauttaa, että covid-19-kriisi on jälleen kerran osoittanut, että turvaudumme toisiimme maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa, ja että tätä olisi pidettävä herätyksenä sille, että tarvitaan kunnianhimoisempia ja kollektiivisempia toimia; korostaa, että on tarpeen kehittää selviytymiskykyä ottamalla oppia nykyisestä kriisistä riittämättömien hätäsuunnittelu- ja hätäapuvalmiuksien osalta; varoittaa, että covid-19-kriisi vie kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävää kehitystä taaksepäin ja lisää äärimmäistä köyhyyttä kehitysmaissa ja että se on pahentanut velkatasoa; korostaa, että maailmanlaajuisen vihreän elpymisen helpottamiseksi on välttämätöntä lisätä merkittävästi ilmastorahoitusta ja löytää kansainvälisillä foorumeilla pikaisesti toteuttamiskelpoisia ratkaisuja kolmansien maiden velkahelpotuksen osalta; 75. pitää olennaisen tärkeänä, että suuret kansainväliset rahoituslaitokset hyväksyvät ja kehittävät nopeasti vihreää rahoitusta, jotta maailmantalouden hiilestä irtautuminen onnistuu; muistuttaa EIP:n asemasta EU:n ilmastopankkina ja sen äskettäin hyväksytystä ilmastopankin etenemissuunnitelmasta ja ajan tasalle saatetusta energia-alan lainanantopolitiikasta; kehottaa monenvälisiä kehityspankkeja, myös EIP:tä, ja kehitysrahoituslaitoksia rahoittamaan entistä enemmän ilmastoinvestointeja, mukauttamaan salkkunsa Pariisin sopimukseen ja tukemaan kehitysmaiden elpymistä covid-19:stä vihreällä, osallistavalla ja kestävällä tavalla; huomauttaa, että on luotava alustoja ja välineitä, joilla edistetään ja jaetaan kestävään elpymiseen liittyviä parhaita käytäntöjä ja edistetään käytännön yhteistyötä kasvihuonekaasupäästöjen erottamisessa talouskasvusta ja lisätään samalla hyvinvointia; kehottaa laatimaan maailmanlaajuisen sopimuksen kestävään talouteen liittyvistä periaatteista ja myös kehittämään ja ottamaan käyttöön IFRS-standardeja noudattavan kestävän kehityksen mukaisen tilinpidon; 76. pitää myönteisenä, että sopeutumisrahasto on jatkossakin käytettävissä Pariisin sopimusta varten; tunnustaa tämän rahaston merkityksen niille yhteisöille, jotka ovat kaikkein haavoittuvimpia ilmastonmuutokselle, ja toteaa, että vuodesta 2010 lähtien rahastosta on osoitettu yli 830 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ilmastonmuutokseen sopeutumista ja ilmastokestävyyttä koskeviin hankkeisiin ja ohjelmiin, mukaan lukien yli 120 konkreettista paikallista hanketta kehitysmaiden heikoimmassa asemassa olevissa yhteisöissä eri puolilla maailmaa; korostaa kuitenkin, että tämä määrä ei riitä, ja kehottaa avunantajamaita lisäämään merkittävästi rahoitusosuuksiaan sopeutumisrahastoon paremmin ennakoi­ tavalla ja monivuotisella lähestymistavalla;