C 184/26
ET
Euroopa Liidu Teataja
5.5.2022
Kolmapäev, 20. oktoober 2021
mittekohalike põhikoostisosade päritolu on märgitud väikeses kirjas, ning muutma põhikoostisosade päritolu tarbijale nähtavamaks; kutsub komisjoni üles tegema ettepanekuid mee märgistamise normide seadusandlike muudatuste kohta, mis tooksid kaasa tarbijate parema teavitamise, ning toetama ELi mesindussektorit impordikontrollide tugevdamisega, et vältida võltsitud mee importi, rõhutades samas, et toidupettuse vastu võitlemiseks tuleb tõhusalt jõustada päritoluriigi märgistust;
98. väljendab heameelt komisjoni kavatsuse üle töötada välja kestliku toidu märgistamise raamistik ning kutsub komisjoni üles määrama kindlaks metoodika ja täpsustama, millised kestlikkuse mõõtmed oleksid hõlmatud, tagades samal ajal, et uus süsteem ei satuks vastuollu olemasolevate keskkonnaalaste raamistikega, näiteks ELi ökomärgise või mahepõllumajandusliku logoga; rõhutab, et praegu kasutatakse paljusid põhjendamata ja isegi eksitavaid keskkonnaalaseid väiteid ja reklaamimeetodeid, ning kutsub komisjoni üles võtma kasutusele reguleeriva raamistiku, millega kehtestatakse kõigi kestlikkuse väidete ja märgiste jaoks selge, kiire ja tõhus eelheakskiitmise menetlus; rõhutab, et selline raamistik kaitseks tarbijaid alusetute keskkonnasäästlike väidete eest, tagades samas, et ettevõtteid, kes tõepoolest püüdlevad keskkonnasõbralikuma tegevuse poole, premeeritakse nende jõupingutuste eest vääriliselt; rõhutab, et iga toidutoodetel lubatud märgistust peavad kontrollima avaliku sektori kontrolliasutused;
99. toonitab vajadust kehtestada loomsete saaduste märgistamine, mis peaks põhinema tootmismeetodi ja loomade heaolu näitajate kindlakstegemisel ning sisaldama looma sünni-, kasvatamis- ja tapmiskohta, ning rõhutab, et neid nõudeid tuleks laiendada töödeldud toodetele, et suurendada läbipaistvust, aidata tarbijatel teha paremat valikut ja aidata kaasa loomade heaolule; rõhutab, et taimset päritolu valkude tootmist ja vastuvõttu turul tuleks rohkem toetada, ning nõuab lisaks, et viivitamata viidaks ellu taimetoidu ja vegantoidu märgistamise nõuete kauaoodatud ühtlustamine;
100.
kinnitab veel kord oma veendumust, et poliitikameetmed toidusüsteemi kestlikkuse suurendamiseks ei tohiks toetuda üksnes kestlike toodete ostmise eest vastutuse veeretamisele tarbijatele, kuna see ei ole tõhus, samas kui tarbijate valik on oluline tegur säästvalt toodetud ja tervislikuma toitumise vastuvõtuks; rõhutab sellega seoses hea toitumisalase ja keskkonnaalase hariduse ning hõlpsasti arusaadava asjakohase teabe kättesaadavuse olulisust; rõhutab, et kestlikkuse märgistamine peaks põhinema teaduslikel ühtlustatud kestlikkuse kriteeriumidel, hõlmama võimaluse korral riiklike kontrolliasutuste inspektsioone ja vajaduse korral uusi seadusandlikke meetmeid; täheldab aga, et kolmandate osaliste sertifikaatidest ja märgistest üksi ei piisa, kuid need võivad olla lisavahendid, et tagada üleminek kestlikule tootmisele ja tarbimisele; tunnistab, et läbipaistvuse suurendamine selliste meetodite abil nagu märgistamine on oluline element, mis võib aidata tarbijatel teha kestlikumaid ostuotsuseid, mis on oluline üleminekuks kestlikumale, piirkondlikumale ja tervislikumale toidusüsteemile;
101. rõhutab, et toiduainete hinnad peavad tarbijatele õige sõnumi saatma; on arvamusel, et tõepärased toiduhinnad, mis kajastavad põllumajandusettevõtja, aga ka keskkonna ja ühiskonna tegelikke tootmiskulusid, on kõige tõhusam viis saavutada kestlik ja õiglane toidusüsteem pikas perspektiivis; peab seetõttu tervitatavaks strateegia eesmärki suunata toiduainetööstust selliste tavade poole, mis muudavad tervisliku ja kestliku valiku tarbijate jaoks lihtsaks, juurdepääsetavaks ja taskukohaseks; toetab liikmesriikidele suurema paindlikkuse andmist erineva tervise- ja keskkonnamõjuga toiduainete käibemaksumäärade diferentseerimiseks ning neile võimaluse andmist valida tervislike ja kestlike toiduainete, nagu puu- ja köögiviljade käibemaksu nullmäär, mida mõnes liikmesriigis juba rakendatakse, kuid mis ei ole praegu kõigile võimalik (74), ning kõrgema käibemaksumäära kehtestamist ebatervislikule toidule ja toidule, millel on suur ökoloogiline jalajälg; tuletab meelde, et kodumajapidamiste kulutused toiduainetele on ELi liikmesriikides väga erinevad ning kõigi liikmesriikide tarbijatele tuleks tagada taskukohasus, tagades samal ajal esmatootjatele õiglase sissetuleku oma säästvate ja tervislike toodete eest ning suurendades läbipaistvust ja tarbijate teadlikkust toiduainete tarneahela iga etapiga seotud kuludest ja kasumist; kutsub komisjoni üles käivitama uuringut, et mõõta majanduslikus mõttes ELi turul enim tarbitavate toiduainete tootmise ja tarbimisega seotud keskkonna- ja ühiskondlikke – sealhulgas tervisega seotud – kulusid;
(74)
Laste rasvumist käsitleva ELi tegevuskava vahehindamise toetamine.
Laste rasvumist käsitlev uuring.
EPHORT konsortsium: Jolanda Boer, Jeanine Driesenaar, Anneke Blokstra, Francy Vennemann, Nikolai Pushkarev, Johan Hansen.