5.5.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 184/133 Neljapäev, 21. oktoober 2021
Kliimameetmete kestlik rahastamine
70. toonitab, et EL ja selle liikmesriigid on avalikus sektoris maailma suurimad kliimameetmete rahastajad; tunnistab kliimameetmete rahastamise tähtsust, kuna paljudel arenguriikidel on tingimuslikud riiklikult kindlaksmääratud panused, mille saavutamine sõltub rahalisest toetusest; väljendab seetõttu heameelt COP24-l vastu võetud otsuse üle seada alates 2025. aastast uus eesmärk, mis on kõrgema sihiga kui praegune kohustus kulutada alates 2020. aastast 100 miljardit USA dollarit aastas, kuid peab murettekitavaks, et arenenud riikide tegelikud panused jäävad iga-aastasest ühisest 100 miljardi USA dollari eesmärgist kaugele maha, ning kutsub üles seda puudujääki kõrvaldama; nõuab tungivalt, et EL ja selle liikmesriigid suurendaksid pingutusi kliimamuutustega seotud rahvusvaheliseks rahastamiseks arenguriikides ning koostaksid rahvusvahelise tegevuskava, milles esitatakse iga arenenud riigi õiglane osa 100 miljardi USA dollari suurusest rahalisest kohustusest ja mehhanismid, et tagada lubaduste muutmine tegudeks; ootab, et tärkava turumajandusega riigid aitaksid alates 2025. aastast kliimamuutuste vastu võitlemise rahvusvahelisi meetmeid rohkem rahastada; toetab sellega seoses läbirääkimiste alustamist uue finantseesmärgi üle 2025. aastale järgnevaks perioodiks, uurides võimalust kasutada eesmärkide maatriksit, milles on eraldi alleesmärgid, sealhulgas toetustel põhineva rahastamise jaoks, ning mis kajastab kliimamõjude kasvavat tõsidust ja kliimameetmete täieliku kiirendamise kiireloomulisust praeguse kümnendi jooksul;
71. rõhutab, et finantsvood on kliimamuutustega kohanemiseks üliolulised; rõhutab, kui oluline on rakendada üleilmset kohanemiseesmärki ja võtta arenguriikides kasutusele uued ulatuslikud kohanemist hõlbustavad rahalised vahendid; nõuab, et EL ja selle liikmesriigid võtaksid endale kohustuse suurendada märkimisväärselt kliimamuutustega kohanemise rahastamist, et saavutada tasakaal kliimamuutustega kohanemise ja nende leevendamise rahastamise vahel, seades prioriteediks toetustel põhineva rahastamise, ning valmistaksid ette asjakohased kohustused, mida COP26-l võetakse;
72.
kinnitab, et süsinikdioksiidi kohandusmehhanismist saadavat tulu võiks kasutada arengumaades kliimamuutustega seotud rahastamise suurendamiseks, eelkõige kohanemise eesmärgil, kuid ka nende eksport- ja siseturul müüdavate toodete CO2-mahukuse vähendamiseks;
73. tunnistab vajadust teha edusamme kahju ja kahjustuste küsimuses, mille jaoks tuleks Varssavi rahvusvahelise mehhanismi raames koguda avaliku sektori innovaatiliste rahastamisallikate kaudu piisavaid lisavahendeid ning mille jaoks EL peaks toetama COP26 mandaadi andmist Varssavi rahvusvahelise mehhanismi uuele tegevus- ja tugiekspertide rühmale (ASEG), et see uuriks selliste allikate kasutamist ja et nende kasutamist jätkataks;
74. juhib tähelepanu asjaolule, et COVID-19 kriis on taas näidanud, et ülemaailmsete probleemide lahendamisel sõltume me üksteisest, ning et seda tuleks näha häirekellana, et võtta suuremate sihtidega ja kollektiivsemaid meetmeid; rõhutab vajadust suurendada vastupidavust, võttes arvesse kõiki praegusest kriisist saadud ebapiisavate hädaolukorra lahendamise plaanide ja hädaolukordadele reageerimise suutlikkusega seotud õppetunde; hoiatab, et COVID-19 kriis vähendab edu kestliku arengu eesmärkide saavutamisel, suurendab arenguriikides äärmist vaesust ja on suurendanud võlataset; rõhutab, et ülemaailmse keskkonnahoidliku taastumise hõlbustamiseks tuleb kliimamuutustega seotud rahastamist märkimisväärselt suurendada ja leida rahvusvahelistel foorumitel kolmandate riikide võlakoorma vähendamiseks kiiresti elujõulisi lahendusi;
75. peab hädavajalikuks, et suured rahvusvahelised finantseerimisasutused võtaksid maailmamajanduse CO2 heite edukaks vähendamiseks kiiresti kasutusele keskkonnahoidliku rahastamise ja arendaksid seda edasi; tuletab meelde EIP rolli ELi kliimapangana ning hiljuti vastu võetud kliimapanga tegevuskava ja ajakohastatud energialaenude poliitikat; nõuab tungivalt, et mitmepoolsed arengupangad, sealhulgas EIP, ja arengut rahastavad asutused rahastaksid kliimainvesteeringuid rohkem, viiksid oma portfellid kooskõlla Pariisi kokkuleppega ning toetaksid arenguriikide keskkonnahoidlikku, kaasavat ja vastupidavat COVID-19st taastumist; juhib tähelepanu vajadusele luua platvormid ja vahendid, mille kaudu saaks edendada ja jagada kestliku taastumise parimaid tavasid ning hõlbustada praktilist koostööd kasvuhoonegaaside heitkoguste lahutamisel majanduskasvust, suurendades samal ajal jõukust; nõuab, et töötataks välja ja toetataks ülemaailmset kokkulepet kestliku rahastamise põhimõtete, sealhulgas rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kestlike raamatupida­ misstandardite kohta;
76. väljendab heameelt, et Pariisi kokkuleppe täitmisel kasutatakse ka edaspidi kohanemisfondi; tunnistab selle fondi tähtsust kliimamuutuste suhtes kõige haavatavamate kogukondade jaoks ja märgib, et alates aastast 2010 on fondist eraldatud rohkem kui 830 miljonit USA dollarit kliimamuutustega kohanemise ja vastupanuvõime projektide ja programmide jaoks, sealhulgas rohkem kui 120 konkreetse kohaliku projekti jaoks arengumaade kõige haavatavamates kogukondades kogu maailmas; rõhutab siiski, et see summa ei ole piisav, ning kutsub doonorriike üles oma sissemakseid kohanemisfondi märkimisväärselt suurendama, kasutades prognoositavamat ja mitut aastat hõlmavat lähenemisviisi;