25.4.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 171/9
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 3.3.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) – Yhdistynyt kuningaskunta) – NB ja AB v.
Secretary of State for the Home Department (Asia C-349/20) (1) (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka – Vaatimukset, jotka kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden on täytettävä kansainvälisen suojelun saamiseksi – Direktiivi 2004/83/EU – 12 artikla – Sulkeminen pakolaisaseman ulkopuolelle – Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työjärjestön (UNRWA) rekisteriin merkitty Palestiinasta lähtöisin oleva kansalaisuudeton henkilö – Edellytykset oikeudelle vedota direktiiviin 2004/83 ipso facto – UNRWA:n suojelun tai avun lakkaaminen) (2022/C 171/11) Oikeudenkäyntikieli: englanti Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)
Pääasian asianosaiset Valittajat: NB ja AB
Vastapuoli: Secretary of State for the Home Department
Muu osapuoli: United Nations High Commissioner for Refugees (UK)
Tuomiolauselma 1) Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, onko Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen (UNRWA) suojelu tai apu lakannut siten, että henkilö voi vaatia suoraan ”pakolaisasemaa” kyseisessä säännöksessä tarkoitetuin tavoin, tapauskohtaisen arvioinnin yhteydessä on otettava huomioon merkitykselliset olosuhteet paitsi sellaisina, kuin ne ilmenivät ajankohtana, jolloin kyseinen henkilö lähti UNRWAN:n toimialueelta, myös sellaisina, kuin ne ilmenevät ajankohtana, jolloin toimivaltaiset viranomaiset käsittelevät pakolaisaseman myöntämistä koskevan hakemuksen tai asianomaiset tuomioistuimet antavat ratkaisunsa oikeussuojakeinosta, joka on kohdistettu päätökseen, jolla tällaista asemaa ei ole myönnetty.
2) Direktiivin 2004/83 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että kun tarkastellaan sitä, onko Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen (UNRWA) suojelu tai apu lakannut siten, että henkilö voi vaatia suoraan ”pakolaisasemaa” tässä säännöksessä tarkoitetuin tavoin, jos asianomainen henkilö osoittaa, että hänen on ollut pakko lähteä UNRWA:n toimialueelta syistä, jotka eivät ole hänen määräysvallassaan ja ovat hänen tahdostaan riippumattomia, jäsenvaltion tehtävänä on, jos se katsoo, että kyseinen henkilö voi vastedes palata tälle alueelle ja saada siellä tätä suojelua tai apua, osoittaa, että asia on näin.
3) Direktiivin 2004/83 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan toista virkettä on tulkittava siten, että sen määrittämiseksi, onko Yhdistyneiden kansakuntien Lähi-idässä olevien palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelimen (UNRWA) suojelu tai apu lakannut kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla siten, että kansainvälistä suojelua hakeneen henkilön on ollut pakko lähteä tämän elimen toimialueelta, ei ole tarpeen osoittaa, että UNRWA tai valtio, jonka alueella se toimii, on tarkoituksella aiheuttanut tälle henkilölle haittaa tai evännyt häneltä avun joko toimilla tai toimimatta jättämisellä.
Tätä säännöstä sovellettaessa riittää, kun osoitetaan, että UNRWA:n apu tai suojelu on tosiasiallisesti lakannut jostain syystä siten, että kyseinen elin ei enää objektiivisista syistä tai kyseisen henkilön henkilökohtaiseen tilanteeseen liittyvistä syistä kykene varmistamaan hänelle elinolosuhteita, jotka vastaisivat sen tehtävän mukaisia vaatimuksia.