SL
C 165/20
Uradni list Evropske unije
19.4.2022
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda Tožena stranka: Autoridade Tributária e Aduaneira
Izrek Člen 2(1)(c) Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost je treba razlagati tako, da so transakcije, ki spadajo v pogodbeni okvir, v katerem je opredeljen izvajalec storitev, prejemnik teh storitev in narava zadevnih storitev, ki jih davčni zavezanec ustrezno vknjiži ter nosijo naslov, ki potrjuje njihovo naravo storitev, ter za katere je izvajalec v obliki bremepisov prejel plačilo, ki pomeni dejansko protidajatev za navedene storitve, opravljanje storitev za plačilo v smislu te določbe, kljub, prvič, morebitnem neobstoju dobička davčnega zavezanca, in drugič, obstoju garancije, ki se nanaša na blago, ki je bilo predmet navedenih storitev.
(1)
UL C 44, 8.2.2021.
Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 24. februarja 2022 (predloga za sprejetje predhodne odločbe Cour d'appel de Liège – Belgija) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL/État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL/État belge (C-53/21), (Združeni zadevi C-52/21 in C-53/21) (1) (Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Člen 56 PDEU – Omejitve – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Obveznost kupcev storitev, da davčni upravi prijavijo in posredujejo dokazila o zneskih, ki so jih zaračunali ponudniki storitev s sedežem v drugi državi članici – Neobstoj take obveznosti za povsem notranje storitve – Upravičenost – Učinkovitost davčnega nadzora – Sorazmernost) (2022/C 165/23) Jezik postopka: francoščina Predložitveno sodišče Cour d'appel de Liège
Stranke v postopku v glavni stvari Tožeči stranki: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL (C-53/21), Tožena stranka: État belge (C-52/21 in C-53/21)
Izrek Člen 56 PDEU je treba razlagati tako, da nasprotuje ureditvi države članice, ki vsem družbam s sedežem na ozemlju te države članice nalaga, da davčni upravi posredujejo obračunske liste v zvezi s plačili za storitve, ki so jih kupile od ponudnikov storitev s sedežem v drugi državi članici, v kateri za te ponudnike veljajo predpisi o računovodstvu za podjetja in obveznost izdaje računov v skladu s predpisi o davku na dodano vrednost, sicer se jim davek od dohodka pravnih oseb poviša za 50 % ali 100 % vrednosti teh storitev, medtem ko prvonavedena država članica v skladu z upravno prakso ne nalaga nobene podobne obveznosti, kadar navedene storitve opravijo ponudniki s sedežem na njenem ozemlju.
(1)
UL C 128, 12.4.2021.