RO
C 165/22
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
19.4.2022
Părțile din procedura principală X (C-562/21 PPU), Y (C-563/21 PPU) Dispozitivul Articolul 1 alineatele (2) și (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că atunci când autoritatea judiciară de executare chemată să decidă cu privire la predarea unei persoane care face obiectul unui mandat european de arestare dispune de elemente care evidențiază existența unor deficiențe sistemice sau generalizate cu privire la independența puterii judecătorești din statul membru emitent, în ceea ce privește în special procedura de numire a membrilor acestei puteri, această autoritate nu poate să refuze predarea acestei persoane: — în cadrul unui mandat european de arestare emis în scopul executării unei pedepse sau a unei măsuri de siguranță privative de libertate, decât în cazul în care autoritatea menționată constată că există, în circumstanțele specifice cauzei, motive serioase și întemeiate de a crede că, ținând seama în special de elementele furnizate de persoana respectivă și care privesc compunerea completului de judecată care a judecat cauza sa penală sau orice altă împrejurare relevantă pentru aprecierea independenței și a imparțialității acestui complet, dreptul fundamental al aceleiași persoane la un proces echitabil în fața unei instanțe judecătorești independente și imparțiale, constituite în prealabil prin lege, consacrat la articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a fost încălcat, și — în cadrul unui mandat european de arestare emis în scopul efectuării urmăririi penale, decât dacă aceeași autoritate constată că există, în circumstanțele specifice cauzei, motive serioase și întemeiate de a crede că, ținând seama în special de elementele furnizate de persoana în cauză și care privesc situația sa personală, natura infracțiunii pentru care aceasta este urmărită penal, contextul factual în care se înscrie acest mandat european de arestare sau orice altă împrejurare relevantă pentru aprecierea independenței și a imparțialității completului de judecată care va fi probabil sesizat cu procedura referitoare la această persoană, această din urmă persoană este expusă în cazul predării, unui risc real de încălcare a acestui drept fundamental.
(1)
JO C 2, 3.1.2022.
Ordonanța Curții (Camera a noua) din 10 ianuarie 2022 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Parma – Italia) – Procedura penală împotriva lui ZI, TQ (Cauza C-437/20) (1) [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Jocuri de noroc – Concesiuni pentru activitatea de colectare a pariurilor – Prelungirea concesiunilor deja atribuite – Regularizarea centrelor de transmitere a datelor (CTD) care desfășoară această activitate în lipsa unei concesiuni și a unei autorizații de poliție – Termen restrâns – Inadmisibilitate vădită a cererii de decizie preliminară] (2022/C 165/26) Limba de procedură: italiana Instanța de trimitere Tribunale di Parma Părțile din procedura penală principală ZI, TQ Dispozitivul Cererea de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Parma (Tribunalul din Parma, Italia) prin decizia din 8 noiembrie 2019 este vădit inadmisibilă.
(1)
Data depunerii: 17.9.2020.