19.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 165/35
— atzīt, ka apstrīdētie MPAS (minimālās pašu kapitāla un atbilstīgo saistību prasības) politikas noteikumi nav piemērojami; — atcelt noregulējuma lēmumu; — atcelt lēmumu par MPAS (2); — piespriest VNV atlīdzināt prasītājas tiesāšanās un citus izdevumus saistībā ar šo tiesvedību.
Pamati un galvenie argumenti Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus saistībā ar prasījumu atcelt noregulējuma lēmumu un astoņus pamatus saistībā ar prasījumu atcelt lēmumu par MPAS. 1.
Ar pirmo pamatu attiecībā uz noregulējuma lēmumu tiek apgalvots, ka VNV ir pieļāvusi tiesību kļūdas.
Prasītāja apgalvo, ka noregulējuma lēmums ir pretrunā 2014. gada 15. jūlija Regulas (ES) Nr. 806/2014 (3) un Komisijas 2016. gada 23. marta Deleģētās regulas (ES) 2016/1075 (4) normām, kā arī samērīguma principam. 2.
Ar otro pamatu attiecībā uz noregulējuma lēmumu tiek apgalvots, ka VNV ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un nav ievērojusi labas pārvaldības principu. — Prasītāja šo pamatu balsta uz apgalvojumu, ka VNV, pieņemot vienotu stratēģiju attiecībā uz visām pasaules mērogā sistēmiski svarīgajām kredītiestādēm un finanšu iestādēm (G-SII) par parāda instrumentu konversiju, nav ņēmusi vērā pašreizējos noregulējuma gadījumus un nav veikusi rūpīgu un objektīvu izvērtējumu par visiem faktiskajiem apstākļiem un argumentiem, kurus prasītāja izvirzījusi, formulējot savu noregulējuma stratēģijas izvēli. 3.
Ar trešo pamatu attiecībā uz noregulējuma lēmumu tiek apgalvots, ka VNV pauž nostāju, kas liecinot par normatīvu izvēli, un tādējādi tā esot pārsniegusi ar Regulu (ES) Nr. 806/2014 tai piešķirtās pilnvaras. 4.
Ar ceturto pamatu attiecībā uz noregulējuma lēmumu tiek apgalvots, ka tā pieņemšanā netika ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai un VNV pienākums norādīt pamatojumu, proti, par tās izvēlēto prasītājas noregulējuma stratēģiju. 5.
Ar piekto pamatu attiecībā uz noregulējuma lēmumu tiek apgalvots, ka dažas Regulas (ES) Nr. 806/2014 normas, kuras VNV piemērojusi, pieņemot šo lēmumu, ir pretrunā pamattiesībām un LESD. 6.
Ar pirmo pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka tas ir balstīts uz noregulējuma lēmumu un cieši saistīts ar to un ka līdz ar to tas vairs nebūtu spēkā, ja noregulējuma lēmums tiktu atcelts. 7.
Ar otro pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka VNV ir pieļāvusi tiesību kļūdu Regulas (ES) Nr. 806/2014 normu interpretēšanā un piemērošanā. — Prasītāja šo pamatu balsta uz apgalvojumu, ka VNV, nosakot MPAS, nav ņēmusi vērā banku koncerna stāvokli pēc noregulējuma un, nosakot uzticēšanās tirgum rezervi, nav ņēmusi vērā apvienoto rezervju prasības (CBR) pēc noregulējuma, un nav veikusi pilnīgu novērtējumu par visiem nozīmīgajiem MPAS aprēķina elementiem un nav sniegusi sava MPAS aprēķina pamatojumu. 8.
Ar trešo pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka VNV, nosakot MPAS, ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un nav ievērojusi labas pārvaldības principu, jo tā neesot rūpīgi un objektīvi novērtējusi BNP Paribas koncernu pēc noregulējuma, konkrētāk, neesot ņēmusi vērā noregulējuma ietekmi uz BNP Paribas koncerna lielumu un komercdarbības modeli. 9.
Ar ceturto pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka VNV nav ievērojusi tiesiskās paļāvības aizsardzības principu, jo neesot piemērojusi vairākus savas MPAS politikas noteikumus attiecībā uz MPAS korekcijām. 10.
Ar piekto pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka VNV nav ievērojusi samērīguma principu, tiesības uz īpašumu un brīvību veikt komercdarbību, jo ir noteikusi MPAS apmērā, kas nav samērīgs ar noregulējuma mērķiem. 11.
Ar sesto pamatu attiecībā uz lēmumu par MPAS tiek apgalvots, ka VNV nav norādījusi šā lēmuma pamatojumu, jo šajā lēmumā tā neesot iekļāvusi visu informāciju, kas nepieciešama, lai prasītājai būtu iespējams saprast, uz ko ir balstīta un pēc kādas metodikas ir veikta MPAS noteikšana un kāpēc šī metodika atšķiras no MPAS politikā izklāstītās vispārīgās metodikas.