HR
19.4.2022.
Službeni list Europske unije
C 165/37
2.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na navodnoj zastari zahtjeva za preispitivanje zbog proteka rokova. — U tom pogledu tužitelj se poziva na povredu Aarhuške konvencije te Uredbe (EZ) br. 1367/2006 od 6. rujna 2006. i Uredbe (EU) br.
2021/1767, točaka 1., 6. i 9. preambule EIB Statement of Environmental and Social Principles and Standards.
Tvrdi da je u konkretnom slučaju EIB propustio povući financiranje, pri čemu je povlačenje trebalo provesti novim, samostalnim i zasebnim aktom u odnosu na onaj kojim je prethodno bilo odobreno financiranje, te da u svakom slučaju rok od šest tjedana za podnošenje zahtjeva za preispitivanje treba računati od početka funkcioniranja djela, s obzirom na to da je ugovorom bilo određeno da se financirani subjekt do tog datuma mora uskladiti sa standardima EIB-a. 3.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi točke 36.
EIB Statement of Environmental and Social Principles and Standards iz 2009. — U tom pogledu tužitelj navodi da u konkretnom slučaju točka 36. predviđa da EIB zahtijeva da svi financirani projekti moraju poštovati barem: — mjerodavno nacionalno zakonodavstvo u području okoliša; — mjerodavno zakonodavstvo EU-a u području okoliša, posebno Direktive PUO EU-a i direktive o zaštiti prirode, te sektorske i „transverzalne” direktive; — načela i standarde relevantnih međunarodnih konvencija u području okoliša uključenih u pravo EU-a.
U konkretnom slučaju nijedna od navedenih točaka nije bila poštovana.
Naime, razvidno je da su dokazane sljedeće povrede: a. zakonodavstvo EU-a u području okoliša, konkretno: a.I.
uvodna izjava 36. u vezi s člancima 4. i 14.
Uredbe (EU) br. 347/2013 (nepostojanje analize troškova i koristi);
a.II.
uvodna izjava 31.
Uredbe (EU) br. 347/2013 u vezi s člankom 5. stavkom 1. i Prilogom IV. bilješkom 1.
Direktive 2011/92/EU (vanjski kumulativni učinci);
a.III.
uvodna izjava 31.
Uredbe (EU) br. 347/2013 u vezi s člankom 5. stavkom 1. i Prilogom IV. bilješkom 1.
Direktive 2011/92/EU (unutarnji kumulativni učinci) – Zabrana „Salami Slicing”;
a.IV.
članak 2. stavak 1.
Direktive 2011/92/EU, članak 6. stavci 3. i 4.
Direktive o staništima;
a.V.
članak 4. stavak 4.
Direktive 2009/147, Direktiva o pticama;
a.VI.
uvodna izjava 30. u vezi s člankom 9.
Uredbe (EZ) br. 1367/2006 i člankom 6.
Direktive PUO (Transparentnost i sudjelovanje); a.VII.
uvodna izjava 28. u vezi s člankom 7.
Uredbe (EU) br. 347/2013 (propis o staništima); a.VIII. povreda članka 191. stavka 1.
UFEU-a, zajedno s povredom Izjave Europske investicijske banke o socijalnim i okolišnim načelima i standardima, koju je Upravno vijeće potvrdilo 3. veljače 2009. b.
Talijansko zakonodavstvo, konkretno: b.I.
Zakonodavna uredba 42/2004 o prijenosu Konvencije o krajobrazima, članak 26.;
b.II.
Zakonodavna uredba 42/2004 o prijenosu Konvencije o krajobrazima, članak 146.; b.III. članak 14.ter Zakona br.
241 od 7. kolovoza 1990., Konferencija usluga; b.IV. odredba A57 Ministarske uredbe 223/14 o usklađivanju u području okoliša; b.V. Zakonodavna uredba 152/06, Nepostojanje sankcija; b.VI. članak 452.
quater Kaznenog zakonika (ekološka katastrofa).