HR
C 165/22
Službeni list Europske unije
19.4.2022.
Stranke glavnog postupka Tužitelji: X (C-562/21 PPU) Y (C-563/21 PPU)
Izreka Članak 1. stavke 2. i 3.
Okvirne odluke Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002.
o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009., treba tumačiti na način da u slučaju kada pravosudno tijelo izvršenja od kojeg se traži da odluči o predaji osobe protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog raspolaže elementima koji upućuju na postojanje sustavnih ili općih nedostataka u pogledu neovisnosti sudbene vlasti države članice izdavateljice, a osobito u svezi s postupkom imenovanja članova te vlasti, ono može odbiti predaju te osobe — u okviru europskog uhidbenog naloga izdanog radi izvršenja kazne zatvora ili mjere osiguranja oduzimanjem slobode, samo ako navedeno tijelo utvrdi da u konkretnim okolnostima predmeta postoje ozbiljni i utvrđeni razlozi zbog kojih se vjeruje da je, uzimajući u obzir osobito elemente koje podnese navedena osoba i koji se odnose na sastav sudskog vijeća koje je odlučivalo o njezinu kaznenom predmetu ili na bilo koju drugu okolnost relevantnu za ocjenu neovisnosti i nepristranosti tog vijeća, povrijeđeno temeljno pravo te osobe na pošteno suđenje pred zakonom prethodno ustanovljenim neovisnim i nepristranim sudom, sadržano u članku 47. drugom stavku Povelje Europske unije o temeljnim pravima, i — u okviru europskog uhidbenog naloga izdanog u svrhu vođenja kaznenog progona, samo ako to isto tijelo utvrdi da u konkretnim okolnostima predmeta postoje ozbiljni i utvrđeni razlozi zbog kojih se vjeruje da će, uzimajući u obzir osobito elemente koje podnese dotična osoba i koji se odnose na njezinu osobnu situaciju, prirodu kaznenog djela za koje se ona progoni, činjenični kontekst na kojem se temelji taj europski uhidbeni nalog ili na bilo koju drugu okolnost koja je relevantna za ocjenu neovisnosti i nepristranosti sudskog vijeća za koje je vjerojatno da će biti pozvano odlučivati u postupku koji se odnosi na tu osobu, potonja u slučaju predaje biti izložena stvarnoj opasnosti od povrede tog temeljnog prava.
(1)
SL C 2, 3. 1.
2022.
Rješenje Suda (deveto vijeće) od 10. siječnja 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Parma – Italija) – kazneni postupak protiv osoba ZI i TQ (Predmet C-437/20) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 53. stavak 2.
Poslovnika Suda – Igre na sreću – Koncesije za djelatnost prikupljanja oklada – Produljenje već dodijeljenih koncesija – Ozakonjenje centara za prijenos podataka (CTD) koji obavljaju tu djelatnost bez koncesije i policijskog odobrenja – Ograničeni rok – Očita nedopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku”) (2022/C 165/26) Jezik postupka: talijanski Sud koji je uputio zahtjev Tribunale di Parma
Stranke glavnog postupka ZI, TQ
Izreka Zahtjev za prethodnu odluku koji je odlukom od 8. studenoga 2019. uputio Tribunale di Parma (Sud u Parmi, Italija) očito je nedopušten.
(1)
Datum podnošenja: 17. 9.
2020.