HR
19.4.2022.
Službeni list Europske unije
C 165/19
Presuda Suda (osmo vijeće) od 3. ožujka 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Presidenza del Consiglio dei Ministri i dr./UK i dr.
(Predmet C-590/20) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Usklađivanje odredbi utvrđenih zakonima i drugim propisima u vezi s djelatnosti liječnika – Direktive 75/363/EEZ i 82/76/EEZ – Specijalističko usavršavanje liječnika – Odgovarajuća naknada – Primjena Direktive 82/76/EEZ na usavršavanja koja su započela prije datuma njezina stupanja na snagu i koja su se nastavila nakon isteka roka za prenošenje”) (2022/C 165/21) Jezik postupka: talijanski Sud koji je uputio zahtjev Corte suprema di cassazione
Stranke glavnog postupka Tužitelji: Presidenza del Consiglio dei Ministri i dr.
Tuženici: UK i dr.
Izreka Članak 2. stavak 1. točku (c), članak 3. stavke 1. i 2. te Prilog Direktivi Vijeća 75/363/EEZ od 16. lipnja 1975. o usklađivanju odredbi utvrđenih zakonima i drugim propisima u vezi s djelatnostima liječnika, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 82/76/EEZ od 26. siječnja 1982., treba tumačiti na način da se za sva specijalistička usavršavanja liječnika u punom ili nepunom radnom vremenu koja su započela prije stupanja na snagu Direktive 82/76, odnosno prije 29. siječnja 1982., a koja su se nastavila nakon isteka roka za njezino prenošenje, odnosno nakon 1. siječnja 1983., mora isplatiti odgovarajuća naknada za razdoblje tog usavršavanja od 1. siječnja 1983.
do kraja tog specijalističkog usavršavanja, u smislu navedenog priloga, pod uvjetom da se predmetna specijalistička usavršavanja odnose na specijalizacije liječnika zajedničke svim državama članicama ili dvjema ili više njih i koje su navedene u člancima 5. ili 7.
Direktive Vijeća 75/362/EEZ od 16. lipnja 1975. o uzajamnom priznavanju diploma, svjedodžbi i drugih dokaza o formalnim kvalifikacijama u medicini, uključujući o mjerama za lakše ostvarivanje prava na poslovni nastan i slobode pružanja usluga.
(1)
Datum podnošenja: 10.11.2020.
Presuda Suda (sedmo vijeće) od 24. veljače 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Supremo Tribunal Administrativo – Portugal) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda / Autoridade Tributária e Aduaneira (Predmet C-605/20) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Oporezivanje – Porez na dodanu vrijednost (PDV) – Direktiva 2006/112/EZ – Članak 2. stavak 1. točka (c) – Primjenjivost ratione temporis – Isporuke koje podliježu PDV-u – Isporuka usluga uz naknadu – Kriteriji – Odnos unutar grupe – Isporuke koje se sastoje od popravka ili zamjene sastavnih dijelova vjetroagregata pod jamstvom i sastavljanja izvješća o neusklađenosti – Obavijesti o terećenju koje je izdao isporučitelj bez navođenja PDV-a – Isporučiteljev odbitak PDV-a za proizvode i usluge za koje su mu račun izdali njegovi podizvođači na osnovi istih isporuka”) (2022/C 165/22) Jezik postupka: portugalski Sud koji je uputio zahtjev Supremo Tribunal Administrativo