19.4.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 165/35
— toteaa, ettei omia varoja ja hyväksyttäviä velkoja koskevia vähimmäisvaatimuksia (MREL-vähimmäisvaatimukset) koskevan toimintaperiaatteen riidanalaisia ehtoja ole sovellettava — kumoaa kriisinratkaisupäätöksen — kumoaa MREL-päätöksen (2) — velvoittaa SRB:n korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut ja muut esillä olevaan oikeudenkäyntiin liittyvät kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Kantaja vetoaa kriisinratkaisupäätöksestä nostamansa kanteen tueksi viiteen kanneperusteeseen ja MREL-päätöksestä nostamansa kanteen tueksi kahdeksaan kanneperusteeseen. 1.
Ensimmäinen kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB on tehnyt oikeudellisia virheitä.
Kantaja väittää, että kriisinratkaisupäätös on 15.7.2014 annetun asetuksen (EU) N:o 806/2014 (3) ja 23.3.2016 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2016/1075 (4) säännösten sekä suhteellisuusperiaatteen vastainen. 2.
Toinen kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä ja loukannut hyvän hallinnon periaatetta. — Tämän kanneperusteen tueksi kantaja väittää, että SRB on ottanut käyttöön yhtenäisen ”vain bail-in” -strategian kaikkien maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän kannalta merkittävien luottolaitosten (G-SII) osalta ottamatta huomioon varsinaisia kriisinratkaisun kohteena olevia tapauksia, eikä ole tutkinut huolellisesti ja puolueettomasti kaikkia tosiseikkoihin pohjautuvia ja perusteltuja seikkoja, joita kantaja on esittänyt valitessaan kriisinratkaisu­ strategiansa. 3.
Kolmas kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB on esittänyt kannan, jossa ilmaistaan normatiivinen valinta, ja näin ollen ylittänyt asetukseen (EU) No 806/2014 perustuvan toimivaltansa. 4.
Neljäs kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jossa väitetään, että päätöstä tehtäessä on loukattu kantajan oikeutta tulla kuulluksi ja SRB on laiminlyönyt perusteluvelvollisuuttaan, kun se ei ole perustellut kantajan osalta valitsemaansa kriisinratkaisustrategiaa. 5.
Viides kriisinratkaisupäätöstä koskeva kanneperuste, jossa väitetään, että tietyt asetuksen (EU) N:o 806/2014 säännökset, joita SRB sovelsi kyseistä päätöstä tehdessään, loukkaavat perusoikeuksia ja ovat SEU-sopimuksen vastaisia. 6.
Ensimmäinen MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan kyseinen päätös perustuu kriisinratkaisupäätök­ seen ja on siihen erottamattomassa yhteydessä, minkä vuoksi siitä tulisi mitätön, jos kriisinratkaisupäätös kumotaan. 7.
Toinen MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan ja soveltaessaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 säännöksiä. — Tämän kanneperusteen tueksi kantaja väittää, ettei SRB ottanut huomioon kriisinratkaisun jälkeistä pankkikon­ sernia määrittäessään MREL-vähimmäisvaatimusta eikä kriisinratkaisun jälkeistä yhdistettyä puskuria koskevaa vaatimusta määrittäessään vaikutusta markkinoiden luottamukseen, eikä arvioinut täysimääräisesti kaikkia MREL-vähimmäisvaatimuksen laskennan kannalta merkityksellisiä seikkoja eikä perustellut MREL-vähimmäisvaa­ timuksen laskelmaansa. 8.
Kolmas MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB teki ilmeisiä arviointivirheitä määrittäessään MREL-vähimmäisvaatimusta ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta, kun SRB ei arvioinut huolellisesti ja puolueettomasti BNP Paribas -konsernia kriisinratkaisun jälkeen eikä varsinkaan ottanut huomioon kriisinratkaisun vaikutusta BNP Paribas -konsernin kokoon ja liiketoimintamalliin. 9.
Neljäs MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB loukkasi luottamuksensuojan periaatetta, kun se ei noudattanut useita oman MREL-vähimmäisvaatimuksia koskevan toimintaperiaatteensa ehtoja MREL-vaatimusten mukautusten osalta. 10.
Viides MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB loukkasi suhteellisuusperiaatetta, omistusoikeutta ja liiketoiminnan vapautta asettamalla MREL-vähimmäisvaatimuksen, joka ei ole oikeassa suhteessa kriisinratkaisun tavoitteisiin nähden. 11.
Kuudes MREL-päätöstä koskeva kanneperuste, jonka mukaan SRB ei esittänyt kyseisen päätöksen perusteluja, kun se ei ilmoittanut päätöksessä kaikkia tarvittavia seikkoja, jotta kantaja voi ymmärtää, millä perusteella ja minkä menetelmän mukaisesti MREL-vähimmäisvaatimus määritettiin ja miksi kyseinen menetelmä poikkesi MREL-vähimmäisvaatimuksia koskevassa toimintaperiaatteessa esitetystä yleisestä menetelmästä.