19.4.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 165/35
— tuvastada, et omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude poliitika vaidlustatud sätteid ei tohi kohaldada; — tühistada kriisilahendusotsus; — tühistada omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsus (2); — mõista hageja õigusabikulud ning tema muud, käesoleva kohtumenetlusega seotud kulud välja SRB-lt.
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjendamiseks esitab hageja viis väidet kriisilahendusotsuse kohta ja kaheksa väidet, et põhjendada omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse suhtes esitatud hagi. 1.
Esimene väide kriisilahendusotsuse kohta, milles leitakse, et SRB on rikkunud õigusnormi.
Hageja väidab, et kriisilahendusotsus rikub 15. juuli 2014. aasta määrust (EL) nr 806/2014, (3) komisjoni 23. märtsi 2016. aasta delegeeritud määrust (EL) 2016/1075, (4) ja proportsionaalsuse põhimõtet. 2.
Teine väide kriisilahendusotsuse kohta, mille kohaselt on SRB teinud ilmseid hindamisvigu ning rikkunud hea halduse põhimõtet. — Selle väite toetuseks märgib hageja, et SRB võttis vastu ühtse „bail-in only“ strateegia kõigi globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate jaoks, kuid jättis tähelepanuta tegelikud kriisilahendusjuhtumid; samuti ei hinnanud ta hoolikalt ja erapooletult kõiki faktipõhiseid ning põhjendatud argumente, mis hageja esitas oma kriisilahenduse strateegiat põhjendades. 3.
Kolmas väide kriisilahendusotsuse kohta, milles hageja märgib, et SRB väljendab normatiivset valikut peegeldavat seisukohta ja ületab seega talle määrusega (EL) nr 806/2014 antud pädevust. 4.
Neljas väide kriisilahendusotsuse kohta, mille kohaselt see on vastu võetud hageja õigust olla ära kuulatud rikkudes ning samuti on SRB rikkunud põhjendamiskohustust, sest ta ei põhjendanud, miks ta valis hageja jaoks just sellise kriisilahendusstrateegia. 5.
Viies väide kriisilahendusotsuse kohta, et teatavad määruse (EL) nr 806/2014 sätted, mida SRB seda otsust tehes rakendas, rikuvad põhiõigusi ning ELTLi. 6.
Esimene väide omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse kohta, mille järgi põhineb see kriisilahendusotsusel ja on sellega olemuslikult seotud ning kui viimati nimetatud otsus tühistatakse, siis esimesena nimetatud otsus enam ei kehtiks. 7.
Teine väide omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse kohta, nimelt et SRB on määruse (EL) nr 806/2014 sätteid tõlgendades ja rakendades rikkunud õigusnormi. — Seda väidet põhjendades märgib hageja, et SRB ei võtnud omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kindlaksmääramisel arvesse kriisilahenduse järgset pangakontserni ja turuusalduse puhvri kindlakstegemisel kriisilahendusjärgset olukorda kombineeritud puhvri nõudega; samuti ei hinnanud ta täielikult kõiki omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude arvutuse aspekte ning ei esitanud oma omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude arvutuse kohta põhjendusi. 8.
Kolmas omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsust käsitlev väide, mille kohaselt pani SRB toime ilmselgeid hindamisvigu omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kindlaksmääramisel ning rikkus hea halduse põhimõtet niivõrd, kuivõrd SRB ei hinnanud hoolikalt ja erapooletult BNP Paribase kontserni kriisilahenduse järgselt ja eelkõige ei võtnud arvesse kriisilahenduse mõju BNP Baribase kontserni suurusele ja ärimudelile. 9.
Neljas väide omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse kohta, milles leitakse, et SRB rikkus õiguspärase ootuse põhimõtet, kui ta ei kohaldanud mitmeid enda omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude poliitika sätteid omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kohandamiste puhul. 10.
Viies väide omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse kohta, et SRB rikkus proportsionaalsuse põhimõtet, õigust omandile ja ettevõtlusvabadust, kui ta määras omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude summa, mis on kriisilahenduse eesmärke arvestades ebaproportsionaalne. 11.
Kuues väide omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude otsuse kohta, milles märgitakse, et SRB ei põhjendanud seda otsust, sest ta ei märkinud otsuses kõiki vajalikke põhjendusi, selleks, et hageja saaks aru, millisel alusel ning millist metoodikat kasutades omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõue kindlaks määrati ja miks see metoodika kaldub kõrvale üldisest metoodikast, mis on ette nähtud omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude poliitikas.