C 165/32
ET
Euroopa Liidu Teataja
19.4.2022
Teise võimalusena oleks Üldkohus pidanud otsustama hagi vastuvõetavuse üle alles pärast hagi põhjendatuse hindamist. — Üldkohtu kodukorra artikli 130 lõigetes 7 ja 8 on nõutud, et kui erilised asjaolud seda nõuavad, siis lahendab Üldkohus vastuvõetamatuse taotluse koos kohtuasja sisulise läbivaatamisega ning määrab uued tähtajad kohtuasja menetluse jätkamiseks.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt esinevad need erilised asjaolud siis, kui reservatsioon on vajalik korrakohase õigusmõistmise huvides. — Üldkohus pidi hindama vaidlustatud akti olemust, sisu ja konteksti, et teha kindlaks, kas see puudutab apellanti otseselt.
Selleks on vaja käsitleda akti sisu ja seda, kas see paneb liikmesriikidele iseseisvaid õiguslikke kohustusi.
See hinnang kattub osaliselt hagi esimese väite – mis puudutab komisjoni pädevuse puudumist võtta vastu vaidlustatud õigusakti I lisa – põhjendatuse hindamisega.
Kuivõrd Üldkohus ei jätnud komisjoni vastuvõetamatuse taotluse otsustamist selleks ajaks, kui ta hindab hagi põhjendatust, siis rikkus ta oma kodukorra artikli 130 lõikeid 7 ja 8.
(1)
ELT 2020, C 317, lk 5.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itaalia) 9. veebruaril 2022 – Papier Mettler Italia S.r.l. versus Ministero della Transizione Ecologica (nüüd Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare) ja Ministero dello Sviluppo Economico (Kohtuasi C-86/22) (2022/C 165/41) Kohtumenetluse keel: itaalia Eelotsusetaotluse esitanud kohus Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Põhikohtuasja pooled Kaebaja: Papier Mettler Italia S.r.l.
Vastustajad: Ministero della Transizione Ecologica (nüüd Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare) ja Ministero dello Sviluppo Economico
Eelotsuse küsimused 1.
Kas ELTL artikli 114 lõigetega 5 ja 6, direktiivi 94/62/EÜ (1) artikli 16 lõikega 1 ja direktiivi 98/34/EÜ (2) artikliga 8 on vastuolus niisuguste riigisiseste sätete kohaldamine, nagu need, mis on ette nähtud vaidlustatud ministrite dekreedis, millega keelatakse turustada ühekordselt kasutatavaid kandekotte, mis on valmistatud biolagunematutest materjalidest, kuid mis vastavad muudele direktiiviga 94/62/EÜ sätestatud nõuetele, kui liikmesriik ei ole sellisest riigisisesest korrast, mis sisaldab liidu õigusnormidega võrreldes piiravamaid tehnilisi eeskirju, Euroopa Komisjoni eelnevalt teatanud, vaid teatas talle sellest üksnes pärast meetme võtmist ja enne selle avaldamist? 2.
Kas direktiivi 94/62/EÜ artikleid 1, 2, artikli 9 lõiget 1 ja artiklit 18, mida täiendavad direktiivi II lisa artiklite 1, 2 ja 3 sätted, tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisuguste riigisiseste õigusnormide vastuvõtmine, millega keelatakse turustada ühekordselt kasutatavaid kandekotte, mis on valmistatud biolagunematutest materjalidest, kuid mis vastavad muudele direktiiviga 94/62/EÜ sätestatud nõuetele, või kas riigisiseses õiguses sätestatud täiendavad tehnilised eeskirjad võivad olla põhjendatud eesmärgiga tagada keskkonnakaitse kõrgem tase, võttes vajadusel arvesse jäätmete kogumisega seotud probleemide eripärasid liikmesriigis ja kõnealuse riigi vajadust rakendada ka sellises seotud valdkonnas ette nähtud liidu kohustusi? 3.
Kas direktiivi 94/62/EÜ artikleid 1, 2, artikli 9 lõiget 1 ja artiklit 18, mida täiendavad direktiivi II lisa artiklite 1, 2 ja 3 sätted, tuleb tõlgendada nii, et need kujutavad endast selgeid ja täpseid õigusnorme, mis on kehtestatud selleks, et keelata mis tahes takistused direktiiviga kehtestatud nõuetele vastavate kottide turustamisele, ning toovad vajadusel kaasa potentsiaalselt vastuollu minevate riigisiseste õigusnormide kohaldamata jätmise riigi kõikide organite poolt, kaasa arvatud avaliku võimu asutused?