19.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 165/35
— Det fastslås, at de omtvistede bestemmelser i MREL-politikken ikke skal anvendes. — Afviklingsafgørelsen annulleres. — MREL-afgørelsen (2) annulleres. — SRB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender vedrørende afviklingsafgørelsen og otte anbringender vedrørende MREL-afgørelsen. 1.
Første anbringende vedrørende afviklingsafgørelsen om, at SRB har begået retlige fejl.
Sagsøgeren gør gældende, at afviklingsafgørelsen tilsidesætter bestemmelser i forordning (EU) nr.
806/2014 af 15. juli 2014 (3) og i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/1075 af 23. marts 2016 (4) såvel som proportionalitetsprincippet. 2.
Andet anbringende vedrørende afviklingsafgørelsen om, at SRB har anlagt åbenbart urigtige skøn og handlet i strid med princippet om god forvaltning. — Til støtte for dette anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at SRB har udstedt en ensartet »bail-in only«-strategi for alle globale systemisk vigtige institutter (G-SII’er) uden at tage hensyn til egentlige afviklingssager og i forbindelse med sit valg af afviklingsstrategi har undladt omhyggeligt og upartisk at undersøge alle de faktabaserede og begrundede oplysninger, som sagsøgeren havde fremlagt. 3.
Tredje anbringende vedrørende afviklingsafgørelsen om, at SRB giver udtryk for en holdning, der afspejler et normativt valg, og derved har overskredet sine kompetencer i henhold til forordning (EU) nr.
806/2014. 4.
Fjerde anbringende vedrørende afviklingsafgørelsen om, at denne blev vedtaget i strid med sagsøgerens ret til at blive hørt og ved tilsidesættelse af SRB’s begrundelsespligt, idet SRB ikke har begrundet sit valg af afviklingsstrategi for sagsøgeren. 5.
Femte anbringende vedrørende afviklingsafgørelsen om, at visse bestemmelser i forordning (EU) nr.
806/2014, som blev anvendt af SRB ved vedtagelsen af afgørelsen, krænker grundlæggende rettigheder og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). 6.
Første anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at den er baseret på og uløseligt forbundet til afviklingsafgørelsen og derfor ikke længere vil kunne stå ved magt, hvis afviklingsafgørelsen annulleres. 7.
Andet anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at SRB har begået en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af bestemmelserne i forordning (EU) nr.
806/2014. — Til støtte for dette anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at SRB forsømte at tage bankkoncernen, som den så ud efter afviklingen, i betragtning i MREL-fastsættelsen og det kombinerede bufferkrav (CBR), som det så ud efter afviklingen, ved fastsættelsen af markedstillidsafgiften, og at SRB har forsømt at foretage en fuldstændig vurdering af alle de relevante elementer af MREL-beregningen og begrunde MREL-beregningen. 8.
Tredje anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at SRB har anlagt åbenbart urigtige skøn ved fastlæggelsen af MREL og handlet i strid med princippet om god forvaltning, for så vidt som SRB undlod at foretage en omhyggelig og upartisk undersøgelse af BNP Paribas-koncernen efter afvikling og navnlig at tage hensyn til afviklingsvirkningen på BNP Paribas-koncernens størrelse og forretningsmodel. 9.
Fjerde anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at SRB har tilsidesat princippet om den berettigede forventning ved ikke at anvende en række bestemmelser i dens egen MREL-politik med hensyn til MREL-ændringer. 10.
Femte anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at SRB har tilsidesat proportionalitetsprincippet, ejendomsretten og friheden til at oprette og drive egen virksomhed ved at fastsætte et MREL-beløb, der er uforholdsmæssigt i lyset af afviklingsmålene. 11.
Sjette anbringende vedrørende MREL-afgørelsen om, at SRB ikke har begrundet afgørelsen, idet den ikke heri har medtaget alle de nødvendige elementer for, at sagsøgeren kan forstå, på hvilket grundlag og efter hvilken metode MREL’en blev fastsat, og hvorfor denne metode afveg fra den generelle metode, der er fastsat i MREL-politikken.