DA
C 165/22
Den Europæiske Unions Tidende
19.4.2022
Parter i hovedsagen Sagsøgere: X (C-562/21 PPU) og Y (C-563/21 PPU) Konklusion Artikel 1, stk.
2 og 3, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at når den fuldbyrdende judicielle myndighed, der skal træffe afgørelse om overgivelse af en person, som er genstand for en europæisk arrestordre, råder over oplysninger, som viser, at der foreligger systemiske eller generelle mangler for så vidt angår uafhængigheden af den dømmende magt i den udstedende medlemsstat med hensyn bl.a.
til proceduren for udnævnelse af denne magts medlemmer, kan denne myndighed kun nægte at overgive denne person: — i forbindelse med en europæisk arrestordre udstedt med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning, såfremt den nævnte myndighed fastslår, at der under de særlige omstændigheder i sagen er alvorlige og godtgjorte grunde til at antage, at den ved artikel 47, stk.
2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsatte grundlæggende ret for den pågældende person til en retfærdig rettergang ved en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov, er blevet krænket, henset bl.a.
til de oplysninger, som personen har fremlagt, og som vedrører sammensætningen af det dommerkollegium, der har påkendt vedkommendes straffesag, eller enhver anden omstændighed med relevans for vurderingen af dette kollegiums uafhængighed og upartiskhed, og — i forbindelse med en europæisk arrestordre udstedt med henblik på strafforfølgning, såfremt den nævnte myndighed fastslår, at der under de særlige omstændigheder i sagen er alvorlige og godtgjorte grunde til at antage, at den pågældende person i tilfælde af overgivelse løber en reel risiko for krænkelse af denne grundlæggende rettighed, henset bl.a.
til de oplysninger, som personen har fremlagt, og som vedrører den pågældendes personlige situation, arten af den lovovertrædelse, for hvilken den pågældende retsforfølges, den faktiske sammenhæng, hvori denne europæiske arrestordre indgår, eller enhver anden omstændighed, der er relevant for vurderingen af, om det dommerkollegium, som sandsynligvis skal træffe afgørelse i proceduren vedrørende denne person, er uafhængigt og upartisk.
(1)
EUT C 2 af 3.1.2022.
Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 10. januar 2022 — straffesag mod ZI og TQ (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Parma — Italien) (Sag C-437/20) (1) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk.
2, i Domstolens procesreglement – hasardspil – koncessioner på indsamling af væddemål – forlængelse af allerede tildelte koncessioner – regulering af de dataoverførselscentre (CTD’er), der udøver denne aktivitet uden koncession eller polititilladelse – begrænset frist – afvisning af anmodningen om præjudiciel afgørelse) (2022/C 165/26) Processprog: italiensk Den forelæggende ret Tribunale di Parma Tiltalte i straffesagen ZI og TQ Konklusion Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Parma (retten i Parma, Italien) ved afgørelse af 8. november 2019 afvises.
(1)
Dato for indgivelse: 17.9.2020.