CS
19.4.2022
Úřední věstník Evropské unie
C 165/37
2.
Druhý žalobní důvod týkající se neplatnosti žádosti o přezkum v důsledku jejího údajného podání po uplynutí lhůty. — V této souvislosti žalobce tvrdí, že byla porušena Aarhuská úmluva a nařízení (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 a nařízení (EU) č. 2021/1767, body 1, 6 a 9 preambule prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách.
Konkrétně EIB nezrušila poskytnuté financování a nepřijala nový, samostatný a odlišný akt od aktu, kterým předtím financování poskytla.
V každém případě šestitýdenní lhůta pro podání žádosti o přezkum musí být počítána od zprovoznění díla vzhledem k tomu, že podle smlouvy musel příjemce financí vyhovět normám EIB k tomuto datu. 3.
Třetí žalobní důvod vycházející z porušení bodu 36 prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách vydaného roku 2009. — V této souvislosti žalobce tvrdí, že článek 36 výslovně stanoví, že EIB požaduje, aby všechny projekty, které financuje, respektovaly alespoň: — použitelné vnitrostátní právní předpisy v oblasti životního prostředí; — použitelné právní předpisy Unie v oblasti životního prostředí, zejména směrnici o posuzování vlivů na životní prostředí a směrnice o ochraně přírody, jakož i odvětvové směrnice a „průřezové“ směrnice; — zásady a normy relevantních mezinárodních úmluv v oblasti životního prostředí začleněných do unijního práva.
Podle názoru žalobce nebyl v daném případě respektován žádný z uvedených bodů.
Byla totiž prokázána následující porušení: a.
právní předpisy Unie v oblasti životního prostředí, a zejména: a.I
bod 36 odůvodnění ve spojení s články 4 a 14 nařízení (EU) 347/2013 (neexistence analýzy nákladů a přínosů);
a.II
bod 31 odůvodnění nařízení č. 347/2013 ve spojení s čl. 5 odst.
1 a přílohou IV bodem 1 směrnice 2011/92/EU (externí kumulativní vlivy);
a.III
bod 31 odůvodnění nařízení č. 347/2013 ve spojení s čl. 5 odst.
1 a přílohou IV bodem 1 směrnice 2011/92/EU (interní kumulativní vlivy) – zákaz „fragmentační taktiky“;
a.IV článek 2 odst.
1 směrnice 2011/92/EU, čl. 6 odst.
3 a 4 směrnice o ochraně přírodních stanovišť; a.V
článek 4 odst.
4 směrnice 2009/147 směrnice o ochraně ptáků;
a.VI bod 30 odůvodnění a článek 9 nařízení 1367/2006 ve spojení s článkem 6 směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí (transparentnost a účast); a.VII bod 28 odůvodnění ve spojení s článkem 7 nařízení (EU) 347/2013 (právní předpis o ochraně přírodních stanovišť); a.VIII porušení čl. 191 odst.
1 SFEU společně s porušením prohlášení Evropské investiční banky o environmentálních a sociálních zásadách a normách, schváleného správní radou dne 3. února 2009. b. italské právní předpisy, a zejména: b.I
legislativní nařízení 42/2004, kterým se provádí Evropská úmluva o krajině, článek 26;
b.II legislativní nařízení 42/2004, kterým se provádí Evropská úmluva o krajině, článek 146; b.III článek 14b zákona č. 241 ze dne 7. srpna 1990 týkající se mezirezortní konference; b.IV ustanovení A57 ministerského nařízení 223/14 o slučitelnosti s životním prostředím; b.V legislativní nařízení 152/06 (neexistence sankcí); b.VI článek 452c trestního zákoníku (ekologická katastrofa).