CS
C 165/20
Úřední věstník Evropské unie
19.4.2022
Účastníci původního řízení Odvolatelka: Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira
Výrok Článek 2 odst.
1 písm.
c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty musí být vykládán v tom smyslu, že plnění spadající do smluvního rámce, v němž je označen dodavatel služeb, příjemce služeb a povaha dotčených plnění, která jsou osobou povinnou k dani řádně zaúčtována, jsou nazvána způsobem potvrzujícím jejich povahu služby a vedla k odměně získané poskytovatelem a představující skutečnou protihodnotu za uvedené služby v podobě vrubopisů, představují poskytnutí služby za úplatu ve smyslu tohoto ustanovení, a to bez ohledu na případnou absenci zisku u osoby povinné k dani a na existenci záruky vztahující se na zboží, které bylo předmětem těchto plnění.
(1)
Úř. věst.
C 44, 8.2.2021.
Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 24. února 2022 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège – Belgie) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL v.
Belgický stát (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL v.
Belgický stát (C-53/21) (Spojené věci C-52/21 a C-53/21) (1) („Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Článek 56 SFEU – Omezení – Daňové právní předpisy – Korporační daň – Povinnost odběratelů služeb, aby vyhotovili a předali daňové správě doklady o částkách fakturovaných poskytovateli služeb usazenými v jiném členském státě – Neexistence takové povinnosti, pokud jde o poskytování služeb čistě vnitrostátní povahy – Odůvodnění – Účinnost daňového dohledu – Přiměřenost“) (2022/C 165/23) Jednací jazyk: francouzština Předkládající soud Cour d'appel de Liège
Účastníci původního řízení Navrhovatelky: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL (C-53/21) Žalovaný: Belgický stát (C-52/21 a C-53/21)
Výrok Článek 56 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, která ukládá každé společnosti usazené na území tohoto prvně uvedeného členského státu, aby daňové správě předala výkazy týkající se plateb za služby zakoupené od poskytovatelů usazených v jiném členském státě, ve kterém tito poskytovatelé podléhají právní úpravě v oblasti účetnictví podniků, jakož i povinnosti vystavit faktury v souladu s právní úpravou týkající se daně z přidané hodnoty, a to pod hrozbou zvýšení korporační daně ve výši 50 % nebo 100 % hodnoty těchto služeb, zatímco v souladu se správní praxí uvedený první členský stát neukládá žádnou rovnocennou povinnost, jsou-li uvedené služby poskytovány poskytovateli usazenými na jeho území.
(1)
Úř. věst.
C 128, 12.4.2021.