C 165/32
BG
Официален вестник на Европейския съюз
19.4.2022 г.
При условията на евентуалност Общият съд е трябвало да се произнесе едновременно по допустимостта и по същество. — Член 130(3), параграфи 7 и 8 от Процедурния правилник на Общия съд изисква последният да отложи произнасянето по възражение за недопустимост за решението по същество, ако наличието на особени обстоятелства оправдава това, като след това той трябва да определи нови срокове с оглед на продължаването на производството.
Съгласно постоянната съдебна практика такива особени обстоятелства са налице, когато отлагането е необходимо с оглед на доброто правораздаване. — Общият съд е трябвало да прецени естеството, съдържанието и контекста на оспорвания акт, за да определи дали той засяга пряко жалбоподателите.
За целта е необходимо да се разгледа същността на акта, както и въпросът дали той налага самостоятелни правни задължения на държавите членки.
Налице е припокриване между тази преценка и първото основание по същество, свързано с липса на компетентност на Комисията да приеме приложение I към оспорвания акт.
Като не е отложил произнасянето по възражението за недопустимост на Комисията до момента на разглеждане на доводите по същество, Общият съд е нарушил разпоредбите на член 130, параграфи 7 и 8 от Процедурния си правилник.
(1)
ОВ C 317, 2020 г., стр. 5
Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 9 февруари 2022 г. — Papier Mettler Italia S.r.l./Ministero della Transizione Ecologica (по-рано Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico (Дело C-86/22) (2022/C 165/41) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio Страни в главното производство Жалбоподател: Papier Mettler Italia S.r.l.
Ответници: Ministero della Transizione Ecologica (по-рано Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico Преюдициални въпроси 1) Допускат ли член 114, параграфи 5 и 6 ДФЕС, член 16, параграф 1 от Директива 94/62/ЕО (1) и член 8 от Директива 98/34/ЕО (2) прилагането на национална разпоредба като предвидената в обжалвания междуведомствен декрет, която забранява пускането на пазара на торбички за пазаруване за еднократна употреба, които не са произведени от биоразградими материали, но отговарят на другите изисквания в Директива 94/62/ЕО, когато тази национална правна уредба, която съдържа технически правила, които са по-ограничителни от предвидените в общностната правна уредба, не е съобщена от държавата членка на Европейската комисия предварително, а едва след приемането и преди публикуването ѝ?
2) Трябва ли член 1, член 2, член 9, параграф 1 и член 18 от Директива 94/62/ЕО, допълнени от разпоредбите на членове 1, 2 и 3 от приложение II към Директивата, да се тълкуват в смисъл, че не допускат приемането на национална правна уредба, която забранява пускането на пазара на торбички за пазаруване за еднократна употреба, които не са произведени от биоразградими материали, но отговарят на другите изисквания в Директива 94/62/ЕО, или предвидените в националната правна уредба допълнителни технически стандарти могат да се обосноват с целта да се осигури по-високо ниво на защита на околната среда, като се отчитат, при необходимост, специфичните проблеми на събирането на отпадъци в държавата членка и необходимостта тази държава да изпълнява и установените от правото на Съюза задължения в тази област?
3) Трябва ли член 1, член 2, член 9, параграф 1 и член 18 от Директива 94/62/ЕО, допълнени от разпоредбите на членове 1, 2 и 3 от приложение II към Директивата, да се тълкуват в смисъл, че представляват ясна и точна правна норма, която цели да забрани всяка пречка за пускането на пазара на торбички, които отговарят на изискванията на Директивата, и която задължава всички държавни органи, включително публичната администрация, да оставят без приложение националната правна уредба, която ѝ противоречи?