BG
C 165/22
Официален вестник на Европейския съюз
19.4.2022 г.
Страни в главното производство Заинтересовани лица: X (C-562/21 PPU) Y (C-563/21 PPU) Диспозитив Член 1, параграфи 2 и 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 година, трябва да се тълкува в смисъл, че когато изпълняващият съдебен орган, който трябва да вземе решение за предаване на лице, срещу което е издадена европейска заповед за арест, разполага с данни, според които са налице системни или общи недостатъци във връзка с независимостта на съдебната власт на издаващата държава членка, и по-специално що се отнася до процедурата по назначаване на служителите на съдебната власт, този орган може да откаже предаването на това лице: — в рамките на европейска заповед за арест, издадена за целите на изпълнението на наказание лишаване от свобода или на мярка, включваща лишаване от свобода, само ако посоченият орган установи, че при конкретните обстоятелства по делото са налице сериозни и потвърдени основания да се счита, предвид по-специално представените от посоченото лице данни относно формирането на съдебния състав, разгледал наказателно дело срещу него, или относно всяко друго обстоятелство, което е от значение за преценката на независимостта и безпристрастността на този съдебен състав, че е нарушено основното правото на това лице на справедлив съдебен процес пред независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон, прогласено в член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз, а — в рамките на европейска заповед за арест, издадена за целите на наказателно преследване, само ако същият този орган установи, че при конкретните обстоятелства по делото са налице сериозни и потвърдени основания да се счита, предвид по-специално представените от заинтересованото лице данни относно личното му положение, относно естеството на престъплението, за което то е преследвано, относно фактическия контекст, в който се вписва тази европейска заповед за арест, или относно всяко друго обстоятелство, което е от значение за преценката на независимостта и безпристрастността на съдебния състав, който вероятно ще разгледа делото на това лице, че в случай на предаване за последното е налице реален риск от нарушаване на това основно право.
(1)
ОВ C 2, 3.1.2022 г.
Определение на Съда (девети състав) от 10 януари 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Parma — Италия) — Наказателно производство срещу ZI, TQ (Дело C-437/20) (1) (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда — Хазартни игри — Концесии за дейността за събиране на залози — Продължаване на вече предоставени концесии — Регулиране на центровете за предаване на данни (CTD), упражняващи тази дейност при липса на концесия и разрешение от полицията — Съкратен срок — Явна недопустимост на преюдициалното запитване) (2022/C 165/26) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Tribunale di Parma Страни в главното производство ZI, TQ Диспозитив Преюдициалното запитване, подадено пред Tribunale di Parma (Районен съд, Парма, Италия), с акт от 8 ноември 2019 г. е явно недопустимо.
(1)
Дата на подаване: 17.9.2020 г.