BG
C 165/16
Официален вестник на Европейския съюз
19.4.2022 г.
Решение на Съда (четвърти състав) от 24 февруари 2022 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Литва) — „Tiketa“ UAB/M. Š. (Дело C-536/20) (1) (Преюдициално запитване — Директива 2011/83/ЕС — Потребителски договори — Понятието „търговец“ — Задължение за предоставяне на информация при договорите от разстояние — Изискване за предоставяне на необходимата информация на ясен и разбираем език и на траен носител) (2022/C 165/18) Език на производството: литовски Запитваща юрисдикция Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
Страни в главното производство Жалбоподател: „Tiketa“ UAB
Ответник: M. Š.
при участието на: „Baltic Music“ VšĮ
Диспозитив 1) Член 2, точка 2 от Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че „търговец“ по смисъла на тази разпоредба е не само физическо или юридическо лице, което действа за цели, които влизат в рамките на неговата търговска или стопанска дейност, занаят или професия във връзка с договори, попадащи в приложното поле на тази директива, но и физическо или юридическо лице, действащо като посредник, от името или за сметка на този търговец, тъй като и двамата — посредникът и извършващият основната доставка стопански субект — могат да бъдат квалифицирани като „търговци“ по смисъла на тази разпоредба, без за целта да е необходимо да е налице услуга в две части.
2) Член 6, параграфи 1 и 5 и член 8, параграфи 1 и 7 от Директива 2011/83 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат информацията по член 6, параграф 1 да се предостави на потребителя преди сключване на договора само в общите условия за ползване на услуги на уебсайта на посредника — като потребителят се съгласява с тези общи условия активно чрез кликване в предвиденото за целта поле — ако информацията е съобщена на потребителя по ясен и разбираем начин.
Такава форма на информиране не би могла обаче да замени предоставянето на потвърждение за сключването на договора на траен носител по смисъла на член 8, параграф 7 от посочената директива, тъй като това обстоятелство не е пречка информацията да представлява неразделна част от договора от разстояние или договора извън търговския обект.
(1)
ОВ C 19, 18.1.2021 г.