19.4.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 164/93
466.
Participanții la standardizare nu sunt neapărat concurenți.
Totuși, în anumite situații în care sunt implicați concurenți, elaborarea de standarde poate avea efecte restrictive asupra concurenței prin posibilitatea de a restrânge concurența la nivelul prețurilor și de a limita sau de a controla producția, piețele, inovarea sau dezvoltarea tehnologică.
Astfel cum se explică mai jos, acest lucru se poate produce în trei moduri principale, și anume: (i) reducerea concurenței în materie de prețuri, (ii) blocarea pieței pentru tehnologiile inovatoare și (iii) excluderea sau discriminarea anumitor întreprinderi prin împiedicarea accesului efectiv la standardul respectiv.
467.
În primul rând, dacă întreprinderile ar participa la discuții anticoncurențiale în contextul elaborării de stan­ darde, acest lucru ar putea reduce sau elimina concurența la nivelul prețurilor pe piețele în cauză sau ar putea limita sau controla producția, facilitând astfel o coluziune pe piață (266).
468.
În al doilea rând, standardele care stabilesc specificații tehnice detaliate pentru un produs sau un serviciu pot limita evoluțiile tehnice și inovarea.
În timp ce se elaborează un standard, tehnologii alternative pot intra în concurență pentru a fi incluse în standard.
După alegerea sau dezvoltarea tehnologiei și stabilirea standardului, unele tehnologii și întreprinderi se pot confrunta cu o barieră la intrare și pot fi excluse de pe piață.
În plus, standardele care impun ca o anumită tehnologie să fie utilizată exclusiv pentru un standard pot avea ca efect împiedicarea dezvoltării și difuzării altor tehnologii.
Împiedicarea dezvoltării altor tehnologii prin obligarea membrilor organizației de elaborare a standardelor să utilizeze exclusiv un anumit standard poate avea același efect.
Riscul de limitare a inovării crește dacă una sau mai multe întreprinderi sunt excluse în mod nejustificat din procesul de elaborare a standardelor.
469.
În contextul standardelor referitoare la drepturile de proprietate intelectuală („DPI”) (267), se pot distinge, în mod abstract, trei mari grupuri de întreprinderi cu interese diferite legate de elaborarea standardelor.
Primul grup este cel al întreprinderilor care operează doar în amonte și care se limitează la dezvoltarea și comercia­ lizarea de tehnologii.
Acesta poate include și întreprinderi care achiziționează tehnologii în scopul acordării de licențe pentru ele.
Singura sursă de venit a acestora constă în veniturile din licențe, motivația lor fiind de a-și maximiza redevențele.
Al doilea grup îl reprezintă întreprinderile care operează doar în aval și care fabrică exclusiv produse sau oferă exclusiv servicii bazate pe tehnologii dezvoltate de alții, fără a deține DPI relevante.
Redevențele reprezintă pentru acestea un cost, și nu o sursă de venit, iar motivația lor este de a reduce sau a evita redevențele.
În final, există întreprinderi integrate care dezvoltă tehnologii protejate de DPI și vând produse pentru care ar avea nevoie de o licență.
Aceste întreprinderi au motivații mixte.
Pe de o parte, ele pot obține venituri din licențe, având în vedere propriile DPI.
Pe de altă parte, pot fi nevoite să plătească redevențe altor întreprinderi care dețin DPI esențiale pentru standardul relevant pentru propriile lor produse.
Aceste întreprinderi ar putea să acorde licențe încrucișate asupra propriilor DPI esențiale în schimbul unor DPI esențiale deținute de alte întreprinderi sau ar putea să își folosească propriile DPI în scop defensiv.
În plus, întreprinderile își pot evalua drepturile de proprietate intelectuală și prin alte metode decât redevențele.
În practică, multe întreprinderi utilizează o combinație a acestor modele de afaceri.
470.
În al treilea rând, standardizarea poate avea efecte anticoncurențiale prin faptul că împiedică anumite între­ prinderi să obțină acces efectiv la rezultatele procesului de elaborare de standarde (adică la specificație și/sau la DPI esențiale pentru punerea în aplicare a standardului).
În cazul în care unei întreprinderi i se refuză complet accesul la rezultatul standardului sau în cazul în care i se acordă acces numai în condiții prohibitive sau discriminatorii, există riscul apariției unui efect anticoncurențial.
Un sistem în care DPI potențial relevante sunt dezvăluite în avans poate spori probabilitatea acordării accesului efectiv la standard (268), întrucât acesta permite participanților să identifice care tehnologii sunt și care nu sunt protejate de DPI.
Legislația în domeniul drepturilor de proprietate intelectuală și legislația concurenței au aceleași obiective (269), de a promova inovarea și bunăstarea consumatorului și de a asigura o alocare eficientă a resurselor.
Prin încurajarea întreprinderilor să investească în dezvoltarea unor produse sau procedee noi sau îmbunătățite, DPI promovează concurența dinamică.
Prin urmare, DPI sunt, în general, proconcurențiale.
Cu toate acestea, un participant care deține DPI esențiale pentru punerea în aplicare a unui standard ar putea să obțină, în virtutea acestor DPI, în contextul specific al elaborării de standarde, controlul asupra utilizării unui standard.
Atunci când standardul constituie o barieră la intrare, întreprinderea ar putea controla astfel piața produsului sau a serviciului care face
(266) În funcție de cercul de participanți la procesul de elaborare a standardelor, restricțiile pot viza fie partea de aprovizionare, fie parte de achiziții a pieței pentru produsul standardizat.
(267) În contextul acestui capitol, DPI se referă în special la brevet(e) (cu excepția cererilor de brevete nepublicate).
Totuși, în cazul în care orice alt tip de DPI conferă, în practică, titularului de DPI controlul asupra folosirii standardului, ar trebui aplicate aceleași principii.
(268) Dacă este însoțit și de un angajament FRAND.
A se vedea punctele 482-484.
(269) A se vedea și Orientările privind transferul de tehnologie, punctul 7.