C 164/118
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
19.4.2022
Eroon jätteestä -kansalaisjärjestö on arvostellut aamiaismurotuottajien ”puolityhjän laatikon strategiaa” tuh­ lailevana ja ympäristölle haitallisena, sillä sen vuoksi käytetään enemmän luonnonvaroja kuin on tarpeen tuotteiden tehokkaan tuotannon ja jakelun kannalta.
Tämän johdosta aamiaismurotuottajat ovat toimiala­ järjestönsä puitteissa sopineet rajoittavansa tuotteittensa liiallista pakkausmateriaalia.
Ne ovat yhdessä so­ pineet, että ylimääräisen pakkausmateriaalin määrä rajoitetaan enintään kolmeen prosenttiin, jotta muro­ paketit ovat edelleen helppokäyttöisiä.
Ne ovat myös julkistaneet päätöksensä.
Tuottajat ovat noudattaneet sopimusta vuoden alusta ja se kattaa 100 prosenttia markkinoista.
Tämän seurauksena pakkauskustannuk­ set, jotka muodostavat 6 prosenttia tukkuhinnasta, ovat laskeneet noin 10 prosenttia.
Tämä on alentanut aamiaismurojen tukkuhintaa noin 0,5 prosenttia ja vähittäishintaa 0–0,5 prosenttia.
Analyysi: Kilpailijat sopivat tuotteen hintaan vaikuttavasta tekijästä, mutta ne tekevät sen avoimesti ja antavat kaikille mahdollisuuden omaksua saman lähestymistavan kuitenkaan pakottamatta siihen.
Arka­ luonteisia tietoja ei vaihdeta, ja päätöksen noudattamista on helppo valvoa.
Lisäksi murontuottajat voivat edelleen halutessaan vähentää pakkausmateriaalejaan vieläkin enemmän.
Lisäksi liiallisen pakkausmateriaalin rajoittamista koskevalla sopimuksella on murojen hintaan hyvin vähäinen ja jopa alentava vaikutus, se ei vaikuta murontuottajien väliseen kilpailuun tärkeimpien hinta-, laatu- ja innovaatiomuuttujien osalta ja vaikuttaa vain hyvin vähäisessä määrin kilpailuun markkinoinnissa (koska pakkauksen ”ylimitoittamisst­ rategian” vaikutus näyttäisi nyt olevan vähäinen).
Sopimus täyttää näin ollen turvasataman edellytykset, joten se ei kuulu 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
Sopimus itse asiassa parantaa tulosta kuluttajien kannalta poistamalla kalliit ylimitoittavat pakkausstrategiat, joilla on vähäinen vaikutus kilpailuun.
618.
Sopimus, jolla ei ole tuntuvaa vaikutusta kilpailuun
Esimerkki 2 Tilanne: ”Reilut trooppiset hedelmät” kansalaisjärjestö on yhdessä useiden hedelmäkauppiaiden kanssa ottanut käyttöön reilun kaupan trooppisille hedelmille tarkoitetun merkinnän (”RTH”-merkin).
Merkin käyttämiseksi trooppisia hedelmiä myyvien yritysten on taattava, että kyseiset hedelmät ovat peräisin tiloilta, joilla noudatetaan tiettyjä torjunta-aineiden turvallista käyttöä koskevia vähimmäisvaatimuksia.
Yri­ tykset voivat vapaasti myydä hedelmiä myös muilla merkinnöillä.
Kansalaisjärjestö on perustanut seur­ antajärjestelmän, jolla varmennetaan, että RTH-merkillä myytävät tuotteet täyttävät vähimmäisvaatimukset.
Osallistumisedellytykset sekä seurantajärjestelmän menetelmät ja tulokset ovat saatavilla RTH-verkkosivus­ tolla.
RTH-merkillä myytävät hedelmät ovat kalliimpia kuin muut kaupan olevat trooppiset hedelmät.
RTH-merkki on otettu käyttöön EU:n laajuisesti, ja useat suuret hedelmäkauppiaat käyttävät merkkiä ja ovat allekirjoittaneet sopimuksen merkin vähimmäisehtojen noudattamisesta.
Merkistä on tullut nopeasti suosittu tietyissä kuluttajaryhmissä.
Kyseisen trooppisen hedelmän tyypistä ja kyseisistä maantieteellisistä markki­ noista riippuen RTH-merkillä myytävien hedelmien markkinaosuudet vaihtelevat ananasten 2,6 prosentista mangojen 14,7 prosenttiin.
Loppuosan markkinoista kattavat samat kauppiaat toimien merkin ulkopuolella, sekä muut kauppiaat, jotka eivät ole sopimuksen osapuolia.
Analyysi: RTH-merkillä myytävien hedelmien korkeampi hinta saattaa edellyttää sopimuksen vaikutusten arviointia.
Kun kuitenkin otetaan huomioon sopimuksen piiriin kuuluvien tuotteiden vaatimattomat mark­ kinaosuudet EU:n eri markkinoilla, muiden merkkien ja perinteisten tuotteiden huomattavat markkinaosuu­ det ja niiden aiheuttama kilpailu, se, että RTH-merkin käyttö on vapaaehtoista ja ei-yksinomaista ja että merkin käyttölupa riippuu ainoastaan tiettyjen vähimmäisehtojen noudattamisesta, merkin perustamista ja lisensointia koskevilla sopimuksilla ei todennäköisesti ole tuntuvia kielteisiä vaikutuksia.
Sopimukset eivät näin ollen kuulu 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
Sopimukset voivat itse asiassa laajentaa kulutta­ jien valinnanvaraa antamalla heille mahdollisuuden tunnistaa tuotteet, joilla on ”reilun kaupan” ominai­ suuksia.