SV
11.4.2022
Europeiska unionens officiella tidning
C 158/7
Tolkningsfråga Ska artiklarna 2.1, 2.2 a och 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG (1) av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, respektive de unionsrättsliga principerna om rättssäkerhet, om skydd av förvärvade rättigheter och om unionsrättens effektivitet tolkas så, att de utgör hinder för en sådan nationell bestämmelse som den i det nationella målet, enligt vilken en tidigare gynnad grupp tjänstemän, på grund av pensionsjusteringen, inte längre är retroaktivt berättigade att erhålla vissa pensionsbelopp, vilket således (retroaktivt avskaffande av den tidigare gynnade gruppen genom att den numera likställs med den tidigare missgynnade gruppen) leder till att den tidigare missgynnade gruppen av tjänstemän, på grund av pensionsjusteringen, inte heller (längre) är berättigade att erhålla vissa pensionsbelopp som de hade tillerkänts till följd av en diskriminering på grund av ålder – till följd av att domstolen inte tillämpade en nationell bestämmelse som stred mot unionsrätten för att uppnå en likabehandling med den tidigare gynnade gruppen – som fastställts vid domstol (upprepade gånger)?
(1)
Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (EGT L 303, 2000, s. 16).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale ordinario di Bologna (Italien) den 7 februari 2022 – BU mot Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino (Mål C-80/22) (2022/C 158/09) Rättegångsspråk: italienska Hänskjutande domstol Tribunale ordinario di Bologna
Parter i det nationella målet Klagande: BU Motpart: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino
Tolkningsfrågor 1) Vilka rättsliga följder får det enligt unionsrätten när en anmodande stat, inom ramen för ett återtagandeförfarande enligt artikel 18.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 604/2013 av den 26 juni 2013 (1), åsidosätter den informationsskyldighet som slås fast i artikel 4 eller skyldigheten att genomföra en personlig intervju med sökanden i den mening som avses i artikel 5 i samma förordning?
Ska artiklarna 4 och 5 i förordning (EU) 604/2013 närmare bestämt tolkas så, — att enbart underlåtenhet att tillhandahålla den informationsbroschyr som föreskrivs i artikel 4.2 till en person som befinner sig i en sådan situation som anges i artikel 23 i förordningen eller underlåtenhet att genomföra en personlig intervju med sökanden enligt artikel 5 i förordningen i sig medför att överföringsbeslutet är fullkomligt rättsstridigt och att det således är den anmodande medlemsstaten som är ansvarig för att pröva ansökan om internationellt skydd, eller — att överföringsbeslutet är rättsstridigt om det kan göras gällande och visas att förfarandet hade fått en annan utgång om myndigheten i den anmodande staten hade fullgjort de skyldigheter som slås fast i artiklarna 4 och 5 i förordning (EU) nr 604/2013, eller — att myndigheten i den anmodande staten inte i något fall är skyldig att tillförsäkra en utländsk medborgare som har blivit föremål för ett förfarande för överföring till den anmodade medlemsstaten de garantier om information och deltagande som föreskrivs i artiklarna 4 och 5 i förordning (EU) 604/2013?
2) Ska artikel 27.1 i förordning (EU) 604/2013, ensam eller tillsammans med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, — att den medför en skyldighet att tillförsäkra den utländska medborgare som är föremål för ett förfarande för överföring till en annan medlemsstat de garantier som slås fast i artiklarna 4 och 5 i förordningen som ett verktyg för att skydda rätten till ett effektivt rättsmedel mot ett överföringsbeslut, och