RO
C 158/14
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
11.4.2022
Acțiune introdusă la 28 februarie 2022 – Kremer/Comisia (Cauza T-110/22) (2022/C 158/17) Limba de procedură: franceza Părțile Reclamantă: Christiane Kremer (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Grisay și A. Ansay, avocați) Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile Reclamanta solicită Tribunalului: — admiterea prezentei acțiuni în anulare/în răspundere extracontractuală; — declararea acesteia ca fiind admisibilă și, în consecință: — cu titlu principal, — declararea acțiunii în anulare ca fiind fondată și declararea nulității deciziei autorității împuternicite să facă numiri (AIPN) de refuz al admisibilității din 24 februarie 2022 pentru următoarele motive: — articolul 77 din Statutul funcționarilor și articolul 11 din anexa VIII la Statutul funcționarilor, pe care se întemeiază avizul de stabilire adresat reclamantei, sunt nelegale; — prin faptul că nu i-a propus reclamantei, în avizul său de stabilire, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană și-a încălcat obligația de solicitudine; — prin faptul că nu i-a propus reclamantei, în avizul său de stabilire, nicio restituire a drepturilor de pensie necontabilizate de autoritatea europeană competentă, Comisia Europeană a încălcat principiul egalității de tratament și al nediscriminării; — retrimiterea dosarului către AIPN pentru ca aceasta să stabilească cuantumul care trebuie restituit reclamantei; — cu titlu subsidiar: — declararea acțiunii în despăgubire întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză ca fiind fondată din cauza însărăcirii reclamantei cu cuantumul drepturilor sale de pensie la care a contribuit în cadrul regimului național de pensii, neluate în considerare de autoritatea competentă a Uniunii, și care au îmbogățit în mod corelativ casa de pensii a Uniunii Europene; — obligarea Comisiei la indemnizarea celor doua prejudicii financiare suferite de reclamantă, evaluate în ziua depunerii prezentei cereri la suma de 55 401,07 euro sub formă de capital — obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.
Motivele și principalele argumente În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive. 1.
Primul motiv, întemeiat pe excepția de nelegalitate a articolului 77 alineatul (1) din Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut.
Reclamanta arată că dispozițiile sus-menționate prevăd că funcționarul trebuie să decidă transferul drepturilor sale de pensie, acumulate în cadrul sistemului național, către casa de pensii a Uniunii Europene (denumită în continuare „CPUE”) în cei zece ani după începerea activității sale în cadrul serviciilor instituțiilor Uniunii Europene.
Or, abia la momentul pensionării funcționarul care a efectuat un transfer poate măsura corect impactul eventualului transfer, în special din cauza regulii care limitează cuantumul pensiilor la 70 %.
Reclamanta concluzionează că această regulă creează o diferență de tratament în raport cu un funcționar care și-ar fi petrecut întreaga carieră în cadrul sistemului european, cu încălcarea principiului nediscriminării.