FI
11.4.2022
Euroopan unionin virallinen lehti
C 158/7
Ennakkoratkaisukysymys Onko yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/78/EY (1) 2 artiklan 1 kohtaa ja 2 kohdan a alakohtaa sekä 6 artiklan 1 kohtaa ja unionin oikeudessa vahvistettuja oikeusvarmuuden, saavutettujen oikeuksien kunnioittamisen ja tehokkuuden periaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan virkamiesryhmän, jolla on ollut oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke vuoden 1965 eläkelain (Pensionsgesetz 1965) mukaan) viimeistään 1.12.2021 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran vasta eläkeoikeuden alkamista seuraavan toisen kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen, kun taas virkamiesryhmän, jolla on ollut tai on oikeus virkaeläkkeeseen (kokonaiseläke Pensionsgesetz 1965:n mukaan) vasta 1.1.2022 alkaen, virkaeläke tarkistetaan ensimmäisen kerran jo eläkeoikeuden alkamista seuraavan kalenterivuoden tammikuun 1. päivästä alkaen?
(1)
Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EY (EYVL 2000, L 303, s. 16).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale ordinario di Bologna (Italia) on esittänyt 7.2.2022 – BU v.
Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino (Asia C-80/22) (2022/C 158/09) Oikeudenkäyntikieli: italia Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Tribunale ordinario di Bologna
Pääasian asianosaiset Valittaja: BU Vastapuoli: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Mitä seuraa Euroopan unionin oikeuden mukaan oikeudellisesti siitä, että vastaanottopyynnön esittänyt valtio laiminlyö 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (1) 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa takaisinottomenettelyssä tämän asetuksen 4 artiklassa säädettyä ilmoitusvelvollisuutta tai sen 5 artiklassa säädettyä velvollisuutta järjestää hakijalle henkilökohtainen puhuttelu, ja erityisesti, onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklaa tulkittava: — siten, että pelkästään se, ettei asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tiedotetta ole annettu henkilölle, joka on asetuksen 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, tai ettei sen 5 artiklassa säädettyä henkilökohtaista puhuttelua ole järjestetty, johtavat sellaisenaan siirtopäätöksen mitättömyyteen (lainvastaisuuteen, joka ei ole oikaistavissa) ja mahdollisesti siihen, että vastuu kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä siirtyy vastaanottopyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle; — vai siten, että siirtopäätöksen mitättömyyden edellytyksenä on väite ja näyttö siitä, että menettely olisi johtanut erilaiseen ratkaisuun, jos vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomainen olisi noudattanut asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa säädettyjä velvoitteita; — vai siten, ettei vastaanottopyynnön esittäneen jäsenvaltion viranomaisella ole missään tapauksessa velvollisuutta antaa ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen vastaanottopyynnön saaneeseen jäsenvaltioon, asetuksen (EU) N:o 604/2013 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuja tiedonsaantia ja menettelyyn osallistumista koskevia takeita.
2) Onko asetuksen (EU) N:o 604/2013 27 artiklan 1 kohtaa tulkittava yksin tai yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa — siten, että siinä asetetaan velvoite turvata asetuksen 4 ja 5 artiklassa säädetyt takeet ulkomaalaiselle, jonka osalta on aloitettu menettely hänen siirtämisekseen toiseen jäsenvaltioon, jotta voidaan suojella oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin siirtopäätöstä vastaan; jos tähän kysymykseen vastataan myöntävästi,