FI
11.4.2022
Euroopan unionin virallinen lehti
C 158/3
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) (1) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään?
3) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako YVA-direktiivin (direktiivin 2011/92) 4 artiklan 2, 3, 4 ja/tai 5 kohdasta ja/tai liitteestä III ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu ympäristövaikutusten arviointimenettelyn piiriin, toimivaltainen viranomai­ nen on velvollinen esittämään nimenomaisesti YVA-direktiivin liitteessä III olevien kaikkien kohtien ja alakohtien tarkastelun siltä osin kuin nämä kohdat ja alakohdat ovat mahdollisesti merkityksellisiä hankkeen kannalta?
4) Onko direktiivin 92/43/ETY (2) 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kun sovelletaan periaatetta, jonka mukaan sen määrittämiseksi, onko suunnitelmaa tai hanketta myöhemmin arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten se vaikuttaa kyseiseen alueeseen, selvitysvaiheessa ei ole asianmukaista ottaa huomioon toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on välttää suunnitelman tai hankkeen haitalliset vaikutukset alueeseen tai vähentää niitä, jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on oikeus ottaa huomioon suunnitelman tai hankkeen erityispiirteitä, joihin liittyy epäpuhtauksien poistamista, joka voi vähentää eurooppalaiseen alueeseen kohdistuvia haitallisia vaikutuksia, yksinomaan sillä perusteella, että näitä erityispiirteitä ei ole tarkoitettu lieventämistoimenpiteiksi, vaikka niillä onkin tällainen vaikutus, ja että ne olisivat sisältyneet hankkeeseen tai suunnitelmaan vakiona riippumatta siitä, onko niillä jonkinlainen vaikutus kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen?
5) Onko direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että jos asiantuntijaelinten esittämistä kysymyksistä tai ilmaisemista huolenaiheista huolimatta jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut selvitysvaiheessa siitä, ettei asianmukaista arviointia tarvita, viranomaisen on esitettävä täsmälliset ja yksityiskohtaiset perustelut, joilla voidaan hälventää kaikki perustellut tieteelliset epäilyt töiden vaikutuksista kyseiseen eurooppalaiseen alueeseen ja joilla nimenomaisesti ja tapauskohtaisesti hälvennetään jokainen tältä osin yleisön osallistumismenettelyn kuluessa esille tuotu huolenaihe?
6) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan ”kyllä”, seuraako luontodirektiivin (direktiivin 92/43) 6 artiklan 3 kohdasta ja/tai kyseisestä direktiivistä luettuna oikeusvarmuuden periaatteen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaisen hyvän hallinnon periaatteen valossa, että jos toimivaltainen viranomainen päättää, ettei rakennuslupahakemus kuulu asianmukaista arviointia koskevan menettelyn piiriin, päätökseen olisi sisällyttävä nimenomainen, erillinen ja/tai täsmällinen toteamus siitä, missä asiakirjoissa toimivaltaisen viranomaisen perustelut tarkasti ottaen esitetään?
(1) (2)
Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).
Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Belgia) on esittänyt 23.12.2021 – UP v.
Centre public d’action sociale de Liège (Asia C-825/21) (2022/C 158/04) Oikeudenkäyntikieli: ranska Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Cour de cassation
Pääasian asianosaiset Valittaja: UP Vastapuoli: Centre public d’action sociale de Liège