CS
11.4.2022
Úřední věstník Evropské unie
C 158/15
2.
Druhý žalobní důvod vycházející z nesplnění povinnosti pomoci a povinnost péče uvedených v článku 24 služebního řádu.
Žalobkyně tvrdí, že úředníci při převodu svých nároků na důchod z vnitrostátního systému do důchodového systému Evropské unie obvykle dostávají od Komise tabulku, v níž se uvádí, zda mají nárok na náhradu nezohledněného pojistně-matematického ekvivalentu částek příspěvků do jejich původního vnitrostátního systému, které nejsou započítány do důchodového systému Unie.
Krom toho se náhrada obecně provádí bez jakýchkoli omezení nebo zvláštních postupů.
Žalobkyně však tvrdí, že neobdržela takovou tabulku, ani žádnou náhradu. 3.
Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady rovnosti zacházení a zákazu diskriminace.
Žalobkyně se domnívá, že existuje diskriminace mezi některými úředníky, kterým se při převodu jejich nároků na důchod poskytuje náhrada a dalšími úředníky, v jejichž případě tomu tak není, přičemž tato diskriminace není odůvodněna objektivním kritériem. 4.
Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze zpochybnění mimosmluvní odpovědnosti za bezdůvodné obohacení v neprospěch žalobkyně.
Žaloba podaná dne 28. února 2022 – Baert v. Komise (Věc T-111/22) (2022/C 158/18) Jednací jazyk: francouzština Účastníci řízení Žalobce: Rhonny Baert (Deinze, Belgie) (zástupci: D. Grisay a A.
Ansay, advokáti) Žalovaná: Evropská komise
Návrhová žádání Žalobce navrhuje, aby Tribunál: — vyhověl této žalobě na zrušení/určení mimosmluvní odpovědnosti, — prohlásil žalobu za přípustnou a v důsledku toho: — prohlásil žalobu na zrušení za opodstatněnou a určil, že implicitní zamítnutí ze strany orgánu oprávněného ke jmenování (AIPN) ze dne 28. února 2022, jakož i rozhodnutí Evropské komise ze dne 21. prosince 2016 (oznámení o stanovení) jsou neplatné z důvodu, že — článek 77 služebního řádu a článek 11 přílohy VIII služebního řádu, na nichž je oznámení o stanovení ze dne 21. prosince 2016 založeno, jsou protiprávní; — Evropská komise tím, že žalobci ve svém oznámení o stanovení ze dne 21. prosince 2016 nenavrhla žádnou náhradu nároků na důchod nezapočítaných příslušným evropským orgánem, nesplnila svou povinnost řádné péče; — Evropská komise tím, že žalobci ve svém oznámení o stanovení ze dne 21. prosince 2016 nenavrhla žádnou náhradu nároků na důchod nezapočítaných příslušným evropským orgánem, porušila zásadu rovného zacházení a zákazu diskriminace; — a vrátil spis AIPN, aby určil částku, kterou je třeba žalobci vrátit; — podpůrně: — určil, že žaloba na náhradu škody založená na bezdůvodném obohacení je opodstatněná z důvodu, že žalobce ztratil částku svých nároků na důchod, kterými přispíval do svého vnitrostátního systému důchodového zabezpečení, což nezohlednil příslušný unijní orgán, který tak obohatil důchodový fond Evropské unie; — uložil Komisi povinnost nahradit finanční újmu, kterou žalobce utrpěl a která byla ke dni podání žaloby stanovena na částku 31 066,80 eur jako jistina nebo alespoň jako 39,18 % pravidelných splátek, které Komise obdržela od 1. února 2017, přičemž o stejné procento se má újma zvýšit i ve vztahu k budoucím splátkám;