11.4.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 158/7
Преюдициален въпрос Трябва ли член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО (1), респ. принципите на правна сигурност, на зачитане на придобитите права и на ефективност на правото на Съюза да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като процесната по главното производство, съгласно която първата корекция на пенсията за осигурителен стаж и възраст на групата държавни служители, които са имали право на пенсия за осигурителен стаж и възраст (обща пенсия съгласно Pensionsgesetz 1965) най-късно на 1 декември 2021 г., трябва да се извърши с действие едва от 1 януари на втората календарна година след възникването на правото на пенсия за осигурителен стаж, докато първата корекция на пенсията за осигурителен стаж и възраст на групата държавни служители, които са имали или ще имат право на осигурителен стаж и възраст (обща пенсия съгласно Pensionsgesetz 1965) едва от 1 януари 2022 г., трябва да се извърши с действие още от 1 януари на първата календарна година след възникването на правото на пенсия за осигурителен стаж и възраст?
(1)
Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).
Преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Bologna (Италия), постъпило на 7 февруари 2022 г. — BU/Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino (Дело C-80/22) (2022/C 158/09) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Tribunale ordinario di Bologna Страни в главното производство Жалбоподател: BU Ответник: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione — Unità Dublino (Министерство на вътрешните работи, Отдел за граждански свободи и имиграция — Звено „Дъблин“) Преюдициални въпроси 1) Какви са правните последици, които правото на Европейския съюз предвижда в случай на неизпълнение от молещата държава, в рамките на процедура по обратно приемане по член 18, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година (1), на задължението за предоставяне на информация по член 4 или на задължението за провеждане на индивидуално интервю с кандидата по член 5 от този Регламент, и по-специално дали членове 4 и 5 от Регламент (ЕС) No 604/2013 трябва да се тълкуват: — в смисъл, че непредоставянето на информационната брошура, предвидена в член 4, параграф 2, на лице, което се намира в описаните в член 23 от Регламента условия, или непровеждането на индивидуално интервю с кандидата съгласно член 5 от Регламента, сами по себе си водят до непоправима незаконосъобразност на решението за прехвърляне и до последващо прехвърляне на молещата държава членка на компетентността за разглеждане на молбата за международна закрила; — или в смисъл, че незаконосъобразността на решението за прехвърляне зависи от твърдението и доказването, че процедурата би довела до различен резултат, ако органът на молещата държава бе изпълнил задълженията, предвидени в членове 4 и 5 от Регламент (ЕС) No 604/2013; — или в смисъл, че органът на молещата държава въобще не е длъжен да осигури на чужденеца, спрямо когото се прилага процедура по прехвърляне в замолената държава членка, предвидените в членове 4 и 5 от Регламент (ЕС) No 604/2013 гаранции за предоставяне на информация и участие?
2) Трябва ли член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 604/2013, самостоятелно или във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкува: — в смисъл, че налага задължението да се осигурят предвидените в членове 4 и 5 от Регламента гаранции на чужденец, спрямо когото се прилага процедура по прехвърляне в друга държава членка, като инструмент за защита на правото на ефективна правна защита срещу решение за прехвърляне;